У Х В А Л А        
11 вересня 2020 року
м. Київ
справа 645/2856/18
провадження № 61-9323 ск 20 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сімоненко В. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 29 травня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 18 вересня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Харківської медичної академії післядипломної освіти, треті особи: ОСОБА_1 , Національне агентство з питань запобігання корупції про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, виплату компенсації у розмірі шестимісячного середнього заробітку, відшкодування моральної шкоди,
В С Т А Н О В И В :
31 серпня 2020 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 29 травня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 18 вересня 2019 року з пропуском строку на касаційне оскарження, в якій просить скасувати ці судові рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.
Згідно із частинами першою, другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Харківський апеляційний суд прийняв постанову 18 вересня 2019 року, повний текст постанови виготовлено 23 вересня 2019 року, та оприлюднено в Єдиному Державному реєстрі судових рішень 24 вересня 2019 року, тому останній день строку на касаційне оскарження припадав на 23 жовтня 2019 року, а зі скаргою ОСОБА_1 звернувся лише 31 серпня 2020 року. 
Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Заявник просить поновити строк на касаційне оскарження, посилаючись на те, що копію оскаржуваного судового рішення він не отримував, а з повним текстом оскаржуваної постанови Харківського апеляційного суду від 18 вересня  2019 року він ознайомився у Єдиному державному реєстрі судових рішень лише 21 серпня 2020 року. Крім цього, зазначає, що він не міг здійснювати будь-які процесуальні дії в період з 06 липня 2020 року по 17 липня 2020 року, оскільки знаходився на лікуванні, на підтвердження вказаного надає копію медичного документу.
Однак, ОСОБА_1 не зазначає поважні причини пропуску строку у період                                         з 23 вересня 2019 року (дата складання повного тексту постанови) по 06 липня                      2020 року (дата початку лікування).
Доказів, які свідчать про недотримання апеляційним судом вимог частини п`ятої статті 272 ЦПК України ОСОБА_1 не надав.
Відповідно до частини п`ятої статті 272 ЦПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.
Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.
Отже, заявнику необхідно надати належні та допустимі докази на підтвердження поважності причин пропуску строку, а саме докази того, апеляційний суд недотримався вимог частини п`ятої статті 272 ЦПК України та не направив повний текст оскаржуваного судового рішення, оскільки безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Крім цього, усупереч вимогам статті 392 ЦПК України заявник не приєднав документ про сплату судового збору (чи документ, що підтверджує підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону).
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.
За змістом приписів статей 94, 116, 117 Кодексу законів про працю України та статей 1, 2 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР«Про оплату праці» середній заробіток за час вимушеного прогулу за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця та не входить до структури заробітної плати.
Пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні та за час вимушеного прогулу під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.
Такий правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року по справі № 910/4518/16 (провадження № 12-301гс18).
Таким чином, позивачі мають пільги зі сплати судового збору виключно за позовними вимогами, що стосуються стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. За іншими позовними вимогами у трудових спорах позивачі від сплати судового збору не звільняються.
За змістом статті 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній на момент звернення з позовом, за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру розмір судового збору становить 1 відсоток від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше п`яти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно з підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду сплачується судовий збір у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.
Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу                                                                                             у розмірі 1762 грн.
Таким чином, ОСОБА_1 , не звільнений від сплати судового збору за позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, виплату компенсації у розмірі шестимісячного середнього заробітку, відшкодування моральної шкоди.
Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».
За змістом статті 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній на момент звернення з позовом, за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру розмір судового збору становить 1 відсоток від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше п`яти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу                                                                                             у розмірі 1762 грн.
Позов у справі пред`явлено в травні 2018 році та містить три позовних вимоги майнового характеру - стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу (704, 80 грн), виплату компенсації у розмірі шестимісячного середнього                              заробітку (704, 80), відшкодування моральної шкоди з зазначеною ціною                                 позову - 200 000 грн Х 1%=2 000 грн.
Згідно з підпунктом 7 пункту 1 частини другої статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.
Таким чином, за подання касаційної скарги ОСОБА_3 необхідно сплатити судовий збір у загальному розмірі 4 114, 40 грн.  (704, 80 грн+704, 80 грн +2 000 грн)Х200%.
Судовий збірза подання касаційноїскарги доКасаційного цивільногосуду у складі ВерховногоСуду має бути перераховано абовнесено доУК у                                          Печер. р-ні/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897, банкотримувача: КазначействоУкраїни (ЕАП), номер рахункуотримувача                                 (стандарт IBAN): UA288999980313151207000026007, код класифікації доходівбюджету: 22030102 «Судовийзбір (ВерховнийСуд, 055)».
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України                                        «Про судовий збір».
На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату та відмітку про його зарахування до Державного бюджету.
Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,
У Х В А Л И В :
Касаційну скаргу ОСОБА_1  залишити без руху.
Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.
Роз`яснити ОСОБА_1 , що у випадку невиконання                            вимог ч.3 ст. 393 ЦПК України у відкритті касаційного провадження може бути відмовлено.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                          В. М. Сімоненко