Ухвала
26 серпня 2020 року
м. Київ
 
справа № 335/9513/19
провадження № 61-11801ск20 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Русинчука М. М. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О.,                       Журавель В. І. розглянувшикасаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від                                           28 січня 2020 року та постанову Запорізького апеляційного суду від                                       08 липня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, Державної казначейської служби України, третя особа - Головне управління Державної Казначейської служби України у Запорізькій області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними діями,
ВСТАНОВИВ:
У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, Державної казначейської служби України, третя особа - Головне управління Державної Казначейської служби України у Запорізькій області, у якому з урахуванням уточнених позовних вимог просить стягнути з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на його користь, у рахунок відшкодування моральної шкоди у розмірі 29 211,00 грн, майнову шкоду - 3 000,00 грн та витрати на правову допомогу - 3 000,00 грн.
Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від                                               28 січня 2020 року позовні вимоги залишено без задоволення.
Постановою Запорізького апеляційного суду від 08 липня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення суду першої інстанції залишено без змін. 
У серпні 2020 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду, ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права. 
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки скарга подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Пунктом 1 частини шостої статті 19 ЦПК України визначено, що малозначними справами є справи у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України). 
Зі змісту положень пункту 3 частини третьої статті 175, пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці.
Зазначена справа є малозначною, оскільки ціна позову в ній становить                         32 211,00 грн та не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що з врахуванням встановленого з 01 січня 2020 року Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» цього показника в                                     2 102,00 грн складає 210 200,00 грн (100 х 2 102,00). 
Доводи касаційної скарги не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню. Верховним Судом такі випадки також не встановлено.
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З урахуванням наведенного, оскільки касаційну скаргу подано на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню,у відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити.
Керуючись пунктом 1 частини шостої статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України Верховний Суд,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 28 січня 2020 року та постанову Запорізького апеляційного суду від                                       08 липня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, Державної казначейської служби України, третьої особи - Головне управління Державної Казначейської служби України у Запорізькій області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними діями.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                                          М. М. Русинчук
                                                                                                                      Н. О. Антоненко
В. І. Журавель