ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
«10» липня 2020 року
м. Харків
справа № 621/534/20-ц
провадження № 22ц/818/3455/20
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
 
головуючого -         Бурлака І.В. (суддя-доповідач),
суддів -         Хорошевського О.М., Яцини В.Б., 
учасники справи: 
позивач – Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», представник позивача - Крилова О. Л.,
відповідач –  ОСОБА_1 
розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Зміївського районного суду Харківської області від 03 квітня 2020 року в складі судді Бібіка О.В.
в с т а н о в и в:
У лютому 2020 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовна заява мотивована тим, що  ОСОБА_1 звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 28 жовтня 2011 року, згідно якої отримав кредит в розмірі 21 500,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Зазначив, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

Вказав, що банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Проте, відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором.

У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 09 січня 2020 року має заборгованість в розмірі 67 709,69 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту – 43 571,18 грн, в тому числі, заборгованості за поточним тілом кредиту – 0,00 грн, заборгованості за простроченим тілом кредиту – 43 571,18 грн; заборгованості за нарахованими відсотками – 0,00 грн, заборгованості за простроченими відсотками – 0,00 грн, заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно статті 625 ЦК України – 10 215,00 грн, нарахованої пені – 10 223,05 грн, нарахованої комісії – 0,00 грн, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) – 500,00 грн, штраф (процентна складова) – 3200,46 грн.

Вказав, що на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав банку.

Просив стягнути з  ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 28 жовтня 2011 року у розмірі 67 709,69 грн та судові витрати в розмірі 2102,00 грн.

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 03 квітня 2020 року позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» – задоволено частково, стягнуто з  ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» 43 571,18 грн заборгованості за кредитним договором № б/н від 28 жовтня 2011 року та судовий збір в розмірі 1352,63 грн, у решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати в частині відмовлених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким позовні вимоги банку задовольнити, в іншій частині рішення залишити без змін, стягнути з відповідача судові витрати.

Зазначив, що відсутність підпису боржника на відповідних тарифах, умовах та правилах не свідчить про неукладеність договору, позаяк суть договору приєднання і полягає в тому, що його умови визначаються однією стороною одноособово та викладаються у певних формулярах або інших стандартах, а інша сторона може лише приєднатися до таких умов, висловивши певним чином згоду на них; що відповідачем підписано довідку про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», в якій вказано базову відсоткову ставку за користування кредитом – 2,5% в місяць (30% річних), розмір та порядок нарахування пені за несвоєчасне погашення заборгованості, розмір штрафу при порушенні строків платежів за грошовими зобов`язаннями; що в даній справі банком заявлені вимоги про стягнення процентів відповідно до статті 625 ЦК України.

28 травня 2020 року від Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до суду апеляційної інстанції надійшли письмові пояснення, в яких банк зазначив, що відповідно до розрахунку заборгованості, що наданий банком, відсотки на підставі статті 625 ЦК України нараховані, виходячи з відсоткової ставки 86,4%, яка не погоджена з відповідачем, тому згідно розрахунку заборгованості станом з 01 жовтня 2019 року (дата коли тіло кредиту стало простроченим в повному обсязі) по 09 січня 2020 року (101 день), 3% річних на підставі статті 625 ЦК України складають 1452,23 грн. Вказав, що відповідачем підписано довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», яка є невід`ємною частиною укладеного між сторонами договору із зазначенням всіх істотних умов цього договору. На цій довідці зазначено абревіатуру SAMDN50000052226158, який не є номером договору, а відноситься до технічної нумерації активу, використовується тільки у внутрішніх сервісах банку з метою ідентифікації зобов`язання. Зазначив, що цей номер не відноситься до номеру кредитного договору та рахунку. Більше того, може змінюватися банком у зв`язку з перевипуском карт, відкриттям додаткових рахунків, зміни тарифного плану, підвищення класу карт тощо, що передбачено умовами договору. Зазначив, що розмір штрафу, який необхідно стягнути становить 2751,17 грн.

16 червня 2020 року від Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до суду апеляційної інстанції надійшли додаткові письмові пояснення, в яких банк вказав, що всього сума відсотків, нарахованих по статті 625 ЦК України повинна складати 365,26 грн, штрафу 2696,82 грн.

Відзивів на апеляційну скаргу від учасників справи до суду апеляційної інстанції не надходило.

Частинами 1, 3 статті 369 ЦПК України передбачено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 369 ЦПК України передбачено, що апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Аналізуючи наведені норми права, судова колегія вважає за необхідне розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» необхідно задовольнити частково, рішення суду в оскаржуваній частині – змінити.

Рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині мотивовано тим, що матеріали справи не містять підтверджень того, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг Публічному акціонерному товариству Комерційний Банк «ПриватБанк», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема, й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та неустойки.

Проте, колегія суддів повністю не погоджується з таким висновком суду першої інстанції в оскаржуваній частині, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк  або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 2 статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 28 жовтня 2011 року між банком та ОСОБА_1 укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання заяви-анкети про приєднання  до Умов та Правил надання банківських послуг, а також Тарифів банку у Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк». 

За змістом статті 1056 - 1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Згідно з вказаним договором ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 1872,00 грн, який в подальшому збільшено.

Пунктами 1.1.2.1.1. Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що клієнт зобов`язаний належним чином виконувати зобов`язання, визначені цим розділом Умов та Правил, та розділом Умов та Правил про надання відповідної послуги, до якого клієнт приєднався шляхом підписання заяви про приєднання. Клієнт зобов`язаний вчасно здійснювати оплату банківських послуг відповідно до тарифів банку, здійснювати погашення заборгованості у строки та в розмірах, визначених договором.

Пунктом 1.1.6 Умов та Правил передбачено, що якщо інше не зазначено у відповідному підрозділі Умов та Правил, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання клієнтом заяви про приєднання. якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору він автоматично лонгується на такий же строк.

Із довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» за договором № SAMDN50000052228158, яку підписано ОСОБА_1 28 жовтня 2011 року вбачається, що пільговий період до 55 днів (пільгова ставка дії за умови погашення заборгованості до 25 числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості), базова % ставка в місяць (нараховується на залишок заборгованості з розрахунку 360 днів в році) становить 2,5%, розмір щомісячних платежів – 7% від заборгованості, але не менше 50,00 грн та не більше залишку заборгованості, строк внесення щомісячних платежів – до 25 числа місяця, наступного за розрахунковим; розмір пені за несвоєчасне погашення заборгованості: ПЕНЯ = пеня (1) + пеня (2), де пеня (1) = (базова процентна ставка за договором) / 30, - нараховується за кожен день прострочення кредиту, а пеня (2) = 1 % від заборгованості, але не менше 30,00 грн в місяць, - нараховується 1 раз в місяць при наявності прострочення за кредитом або процентами 5 і більше днів при утворенні простроченої заборгованості на суму від 50,00 грн і більше; штраф за порушення строків платежів за будь-яким з грошових зобов`язань, передбачених договором, більше ніж на 30 днів – 500,00 грн + 5 %  від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісії.

Взяті на себе зобов`язання за договором № б/н від 28 жовтня 2011 року банк виконав своєчасно і повністю, надавши ОСОБА_1 кредитні ресурси.
У порушення зазначених умов договору ОСОБА_1 зобов`язання за договором № б/н від 28 жовтня 2011 року належним чином не виконав.

Із розрахунку заборгованості за договором № б/н від 28 жовтня 2011 року вбачається, що станом на 09 січня 2020 року  ОСОБА_1 має заборгованість в розмірі 67 709,69 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту – 43 571,18 грн, в тому числі, заборгованості за поточним тілом кредиту – 0,00 грн, заборгованості за простроченим тілом кредиту – 43 571,18 грн; заборгованості за нарахованими відсотками – 0,00 грн, заборгованості за простроченими відсотками – 0,00 грн, заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно статті 625 ЦК України – 10 215,00 грн, нарахованої пені – 10 223,05 грн, нарахованої комісії – 0,00 грн, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) – 500,00 грн, штраф (процентна складова) – 3200,46 грн.

Обґрунтовуючи право вимоги в частині стягнення відсотків на прострочений кредит банк посилався на вимоги статті 625 ЦК України.

Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 

Стаття 625 ЦК України входить до розділу I «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, тому в ній визначені загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання і її дія поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. 

За змістом частини другої статті 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання.

Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Аналогічний висновок зробила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18).

Матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку з чим наявні підстави для застосування частини 2 статті 625 ЦК України, а саме стягнення з нього на користь банку трьох процентів річних за період з 01 жовтня 2019 року (дата, коли тіло кредиту стало простроченим в повному обсязі) по 09 січня 2020 року (101 день), що складають 365,26 грн та підлягає стягненню з відповідача на користь банку.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що правових підстав для відмови в задоволенні позову в повному обсязі про стягнення з   ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» трьох процентів річних в розмірі 365,26 грн у суду першої інстанції не було. 

Щодо вирішення позовних вимог про стягнення штрафів судова колегія керується таким.
Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина 2 статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина 3 статті 549 ЦК України).

В довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» сторони погодили також те, що штраф за порушення строків платежів за будь-яким з грошових зобов`язань, передбачених договором, більше ніж на 30 днів – 500,00 грн + 5 %  від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісії.
З огляду на викладене, існують правові підстави також для стягнення з ОСОБА_1 на користь банку і штрафу відповідно до довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», який становить 2696,82 грн.

Щодо вирішення позовних вимог про стягнення пені судова колегія виходить з наступного.

У статті 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Умовами кредитного договору від 28 жовтня 2011 року № б/н, а саме у довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за порушення позичальником строків сплати відсотків за користування кредитом та строків повернення кредиту, внаслідок чого позичальник зобов`язаний сплатити банку ПЕНЮ = пеня (1) + пеня (2), де пеня (1) = (базова процентна ставка за договором) / 30, - нараховується за кожен день прострочення кредиту, а пеня (2) = 1 % від заборгованості, але не менше 30,00 грн в місяць, - нараховується 1 раз в місяць, при наявності прострочення за кредитом або процентами 5 і більше днів при утворенні простроченої заборгованості на суму від 50,00 грн і більше.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня, встановлені у довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. 
Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15, а також у постановах Верховного Суду від 17 липня 2019 року у справі № 359/3292/13-ц (провадження № 61-21975св18), від 27 березня 2019 року у справі № 333/4292/15-ц (провадження № 61-18153св18), від 20 березня 2019 року у справі № 130/904/16-ц (провадження № 61-16542св18) та інші.

Отже, законодавством не передбачено подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Враховуючи, що штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а їх одночасне застосування за одне й те саме порушення – строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення судова колегія вважає, що вимоги банку щодо стягнення з ОСОБА_1 нарахованої пені задоволенню не підлягають.

Таким чином, колегія суддів вважає, що позовні вимоги банку щодо стягнення штрафів у розмірі 2696,82 грн та три відсотка річних в розмірі 365,26 грн підлягають задоволенню.

За таких обставин рішення суду в оскаржуваній частині підлягає зміні, а апеляційна скарга - частковому задоволенню.

В іншій частині рішення не оскаржувалося та не переглядалося.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, а також згідно із пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами зазначено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційну скаргу задоволено частково, позовні вимоги задоволено на 68,87 %, тому судовий збір за подачу позовної заяви в розмірі 1447,65 грн та судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 2171,47 грн, а всього в розмірі 3619,12 грн підлягає стягненню з  ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк».

Керуючись ст. ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.376, ст. ст. 381 – 384, 389 ЦПК України
п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - задовольнити частково.
Рішення Зміївського районного суду Харківської області від 03 квітня 2020 року в оскаржуваній частині – змінити в частині стягнення трьох відсотків річних та штрафів.
Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до  ОСОБА_1 в частині стягнення трьох відсотків річних та штрафів – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» три відсотка річних в розмірі 365,26 грн та штрафи у розмірі 2696,82 грн.
Решту позовних вимог банку в оскаржуваній частині – залишити без задоволення. 
В іншій частині рішення суду не оскаржувалося та не переглядалося.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» 3619,12 грн судового збору за подачу позову та апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий                                                        І.В. Бурлака

Судді                                                                О.М. Хорошевський

В.Б. Яцина

Повний текст постанови складено 10 липня 2020 року.