П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

02 липня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 540/1835/19	
Головуючий в 1 інстанції: Дубровна В.А.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача – Турецької І. О.,
суддів – Стас Л. В., Шеметенко Л. П.
за участі секретаря – Скоріної Т. С.

представника апелянта – Гордієнко Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (правонаступник ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі) на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 17 січня 2020 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (правонаступник ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У вересні 2019 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі – ФОП ОСОБА_1 ) звернувся до суду першої інстанції з позовом до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (далі – ГУ ДПС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі) в якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 02.04.2019 року:

-          № 01071405 про застосування штрафу на суму 1,00 грн., на підставі пункту 1 статі 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»;
-          № 01091405 про застосування штрафу на загальну суму 16  800,00 грн. на підставі ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР;
-          № 01081405 про застосування штрафу у розмірі 527,75 грн. згідно абз. 3 ст. 1 Указу Президента України від 12.06.1995 №436/95 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки».

Обґрунтування позовних вимог ґрунтується на двох підставах, перша – це порушення процедури проведення фактичної перевірки, друга – відсутність належних доказів щодо вчинення порушень законодавства у сфері застосування реєстраторів розрахункових операцій, державного регулювання обігу алкогольних напоїв, а також законодавства, що регулює регулювання обігу готівки.
На думку позивача, порушення процедури проведення фактичної перевірки полягало в тому, що ревізори, будучи обізнаними про їх недопуск до її проведення, фактично її провели, не склавши відповідний акт про недопуск.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 17 січня 2020 року, розглянутого за правилами загального позовного провадження, позов ФОП ОСОБА_1 задоволено частково.
Суд визнав протиправними та скасував податкові повідомлення-рішення від 02.04.2019 р. :
№ 01071405 про застосування штрафної (фінансової) санкцій (штрафу) у розмірі 1,00 грн. за порушення п.1 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»;

№ 01091405 про застосування штрафу на загальну суму 16  800,00 грн. на підставі ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР.

У задоволенні вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 02.04.2019 р. за № 01081405 про застосування штрафу у розмірі 527,75 грн. згідно абз. 3 ст. 1 Указу Президента України від 12.06.1995 №436/95 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки», суд відмовив.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції поважав обґрунтованою та такою, що відповідає встановленим обставинам справи позицію позивача про відсутність достовірних доказів щодо продажу ним алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці, щодо продажу алкогольних напоїв за цінами, нижчими ніж встановлені роздрібні ціни на відповідні види алкогольних напоїв. До того ж, суд вважав неприпустимим використання для проведення контрольної закупки власних коштів посадових осіб, що здійснювали фактичну перевірку. 

Відмовляючи у скасуванні штрафу за порушення п.2.6 «Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», суд першої інстанції зазначив, що наявні докази несвоєчасного оприбуткування готівкових коштів, адже роздрукування фіскального чеку відбулося наступного дня після здійснення розрахункових операцій.

До того ж, суд першої інстанції не погодився з позицією позивача про наявність порушень, з боку суб`єкта владних повноважень при проведенні фактичної перевірки.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, вважаючи, що висновки, які в ньому викладені, суперечать нормам матеріального та процесуального права, ГУ ДПС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі просить його скасувати в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове рішення про відмову в задоволені позову.
Скаржник наполягає на тому, що висновки суду першої інстанції про відсутність доказів, яки б достовірно підтверджували порушення платником податків законодавства у сфері застосування реєстраторів розрахункових операцій та державного регулювання обігу алкогольних напоїв є помилковими. Так, на його думку, фіскальний чек, фотофіксація, що проводилася в процесі проведення перевірки є належними та допустимим доказами для підтвердження виявлених порушень.

ФОП ОСОБА_1 , скориставшись правом подання відзиву, зазначає про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та просить залишити її без задоволення.
У відзиві на апеляцію, позивач викладає доводи, що були покладені судом першої інстанції в основу прийнятого, за його позовом рішення.

Обставини справи.

Основним видом діяльності ФОП ОСОБА_1 за кодом КВЕД 47.11. є роздрібна торгівля у неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, а також діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування (Код КВЕД 56.10).
28.02.2019 р. ГУ ДФС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі прийняло наказ № 319 «Про проведення фактичних перевірок», яким, серед іншого, визначило затвердити перелік суб`єктів та об`єктів, які підлягають відпрацюванню шляхом проведення фактичних перевірок із зазначенням дати початку та тривалості перевірок.
Відповідно до наведеного переліку, фактична перевірка дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками ( найманими особами) повинна бути проведена у ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .
01.03.2019 року уповноваженими контролюючого органу, відповідно до направлень на проведення перевірки, здійснений вихід на об`єкт - магазин, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , де здійснює господарську діяльність ФОП ОСОБА_1 .
До початку проведення фактичної перевірки особа, що її проводила, здійснила, з метою встановлення обставин дотримання порядку проведення готівкових розрахунків та застосування реєстраторів розрахункових операцій, контрольну розрахункову операцію.
Посадовою особою було придбано пачку цигарок «Ротманз» за ціною 33,50 грн., що підтверджується фіскальним чеком № 5757.
До того ж, ревізором контролюючого органу придбана пляшка вина (1 л.) «Бастардо» на розлив в ПЕТ - пляшку із скляних ємностей - 86 грн.
Дана розрахункова операція через РРО не проведена, про що складено акт проведення контрольної розрахункової операції від 01.03.2019 р. за № 010/21/22, від отримання другого примірника акту продавець ОСОБА_2 , яка здійснювала продаж – відмовилась.
У подальшому, уповноваженими працівниками ГУ ДФС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі складений акт відмови від 01.03.2019 р. за № 011/21/22 про те, що особа, що проводила розрахункові операції ОСОБА_2 відмовилась від підпису направлень та отримання копії наказу, а також будь-яких матеріалів фактичної перевірки, мотивуючи забороною ФОП ОСОБА_1 .
Складеним актом фактичної перевірки від 01.03.2019 р. за №0065/21/22/РРО/2932913170 встановлені наступні порушення:
- п. 1 ст. З Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» внаслідок непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи при продажу алкогольних напоїв (пляшка вина (1 л.) «Бастардо» на розлив в ПЕТ - пляшку із скляних ємностей за 86 грн.) вчинене вперше протягом календарного року;

- п. 2.6. ст. 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, що виразилося  у несвоєчасному оприбуткування готівкових коштів в КОРО, які надійшли до каси 08.07.2017 у розмірі 105,55 грн, вказані кошти оприбутковані 09.07.2017 р.;

- ст. 15 - 3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», що виразилося у продажу суб`єктом господарювання, який не має статусу підприємства громадського харчування, у приміщенні магазину алкогольних вин на розлив. За вказане порушення, згідно ст. 17 вказаного Закону,  передбачено застосування фінансової санкції у вигляді штрафу у розмірі 6800 грн;

- постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 №957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв», що виразилося в реалізації алкогольних напоїв за цінами нижчими від встановленого розміру мінімальних роздрібних цін.
За вказане порушення передбачено застосування фінансової санкції у вигляді штрафу згідно ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» у розмірі 10  000 грн.

02.04.2019 р., на підставі виявлених порушень, ГУ ДПС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі прийняло податкові повідомлення - рішення (форма «С»):

- № 04071405 про застосування штрафу на суму 1,00 грн. на підставі пункту 1 статі 17  Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»;

- № 01091405 про застосування штрафу на загальну суму 16 800,00 грн. на підставі ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР;

- № 01081405 про застосування штрафу у розмірі 527,75 грн. згідно абз. 3 ст. 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки».

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляції та висновків суду першої інстанції.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами, а також перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що наявні підстави для часткового задоволення апеляції, з огляду на таке.

Відповідно до п.75.1 ст. 75 Податкового Кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Підпунктом 75.1.3 п.75.1 ст. 75 Податкового Кодексу України визначено, що фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Порядок проведення фактичної перевірки встановлений  статтею 80 Податкового Кодексу України, яка зокрема встановлює, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).
Згідно п.п. 81.1, 81.2 ст. 81 Податкового Кодексу України  посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів, зокрема, направлення на проведення такої перевірки, копії наказу про проведення перевірки, службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.
Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.
Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.
При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.
У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Суд першої інстанції, провівши правовий аналіз наведених норм податкового законодавства, дійшов обґрунтованого висновку, що фактична перевірка платника податків була проведена у відповідності до викладеного законодавства.

Аналізуючи правомірність накладення на позивача штрафних санкцій за порушення п. 1 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», внаслідок непроведення розрахункової операції через РРО з фіскальним режимом роботи при продажу алкогольних напоїв, суд першої інстанції  встановив, що головний державний ревізор контролюючого органу, здійснюючи контрольно - розрахункову операцію щодо придбання сигарет та вина на розлив використовував свої власні кошти.

Суд апеляційної інстанції поділяє правову позицію суду першої інстанції про те, що ініціюючи та проводячи контрольну розрахункову операцію, певна посадова особа ДФС діє від імені держави в особі державного органу, що у свою чергу зумовлює використання для проведення такої операції державних коштів.

Так, підпунктом 20.1.11 п. 20.1 ст. 20 Податкового Кодексу України визначено, що контролюючі органи мають право: проводити контрольні розрахункові операції до початку перевірки платника податків щодо дотримання ним порядку проведення готівкових розрахунків та застосування реєстраторів розрахункових операцій. Товари, отримані службовими (посадовими) особами контролюючих органів під час проведення контрольної розрахункової операції, підлягають поверненню платнику податків у непошкодженому вигляді. У разі неможливості повернення такого товару відшкодування витрат здійснюється відповідно до законодавства з питань захисту прав споживачів.

Пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» визначено, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.
Пунктом 1 частини 1 статті 17 Закону № 265/95-ВР передбачено, що за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів доходів і зборів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах, зокрема, у разі встановлення протягом календарного року в ході перевірки факту не проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи вчинене вперше - 1 гривня.

Беручи до уваги встановлені порушення при проведенні контрольно - розрахункової операції, а також відсутність в акті фактичної перевірки відомостей про здійснення фото або відеозйомки, а також опису алкогольних напоїв, які знаходились на реалізації позивача під час проведення перевірки, є підстави вважати правильним висновок суду першої інстанції про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення № 04071405 про застосування штрафу на суму 1,00 грн. на підставі пункту 1 статі 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Скаржник вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що перевірка чеків РРО за минулий період часу носить характер документальної перевірки, а не фактичної.
Дослідивши даний довід, суд апеляційної інстанції встановив.

Контролюючий орган інкримінує ФОП ОСОБА_1 порушення постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 р. № 957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв» внаслідок реалізації алкогольних напоїв за цінами нижчими ніж встановлений розмір мінімальних роздрібних цін, що стало підставою для застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафи) в сумі 10 000,00 на підставі ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».
Підставою для звинувачення позивача у вказаному порушенні став витяг з АІС «Податковий блок» ІС «Почекова передача», який містить інформацію щодо продажу позивачем 03.10.2018 та 13.10.2018 р. алкогольних напоїв за цінами, нижчими ніж встановлені.

Абзацом 13 частини 2 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» встановлено, що до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової або роздрібної торгівлі коньяком, алкогольними напоями, горілкою, лікеро-горілчаними виробами та вином за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої - 100 відсотків вартості отриманої партії товару, розрахованої виходячи з мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін, але не менше 10000 гривень; мінімальні оптово-відпускні ціни на алкогольні напої - ціни, які визначаються за кодами виробів Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності за 1 літр 100-відсоткового спирту, обраховані виходячи з найнижчої оптової ціни на вітчизняну або контрактної вартості на імпортну продукцію та податків і зборів, які відповідно до чинного законодавства підлягають сплаті з одиниці продукції вітчизняними виробниками й імпортерами, та з урахуванням вартості тари; мінімальні роздрібні ціни на алкогольні напої - ціни, які визначаються виходячи з мінімальних оптово-відпускних цін на цю продукцію та торговельної надбавки.
Слід погодитися з доводами суду першої інстанції, що матеріали фактичної перевірки не містять первинних документів, у т.ч. інформації щодо фактичних залишків запасів вказаних алкогольних напоїв, на підставі яких контролюючий орган мав ідентифікувати алкогольні напої, реалізовані позивачем за завищеними цінами - 03.10.2018 р. та 13.10.2018 р., оскільки відповідно до абз. 13 ч.2 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» безпосереднім об`єктом правопорушення (предметом) є конкретний алкогольний напій, який відповідно до згаданих положень статті 1 Закону та відповідно до Постанови №957 визначається за кодом УКТ ЗЕД, а не за назвою в документах суб`єкта господарювання.
За таких умов, колегія суддів вважає обґрунтованими аргументи суду першої інстанції, що перевірка чеків РРО за минулий період часу носить характер документальної перевірки, а не фактичної перевірки, оскільки фактична перевірка проведена майже через 4 місяці.

Одним із доводів апеляції є те, що суд першої інстанції безпідставно не прийняв до уваги докази контролюючого органу, якими підтверджено продаж суб`єктом господарювання, який не має статусу підприємства громадського харчування, алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці.
Так, скаржник указує, що для підтвердження даного порушення ним представлена фотофіксація, на якій дата та час співпадає з датою та часом початку та закінчення проведення перевірки.
Вивчивши дане питання, колегія суддів встановила таке.

Як правильно встановив суд першої інстанції, в акті фактичної перевірки не відображено, що продаж алкогольних напоїв на розлив здійснювався у приміщенні магазину, в якому наявні будь-які спеціально обладнані місця для споживання алкогольних напоїв одразу після їх придбання (столи, стільці), а також наявність посуду, в якому можливо придбати такі напої «на винос», що свідчить про відсутність доказів продажу суб`єктом господарювання вина на розлив саме для споживання на місці.
Зафіксовані факти продажу алкогольних напоїв на розлив, не свідчать про порушення суб`єктом господарювання частини 6 статті 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», якою встановлено, що продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці дозволяється тільки суб`єктам господарювання громадського харчування та спеціалізованим відділам, що мають статус суб`єктів господарювання громадського харчування, підприємств з універсальним асортиментом товарів.
Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 28.08.2018 р. справа № 806/1285/17.

Погоджуючись з податковим органом про наявність порушення ФОП ОСОБА_1 п. 2.6. ст. 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, внаслідок несвоєчасного оприбуткування готівки в день одержання у касовій книзі (КОРО) на загальну суму 105,55 грн, суд прийняв до уваги пояснення ФОП ОСОБА_1 , та продавця ОСОБА_2 , які не заперечували факт несвоєчасності оприбуткування готівкових коштів, зважаючи на роздрукування фіскального чеку наступного дня після здійснених розрахункових операцій.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що позивачем не оскаржено рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 01081405 про застосування штрафу у розмірі 527,75 грн. згідно абз. 3 ст. 1 Указу Президента України від 12.06.1995 №436/95 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки».

Проте, відповідно до ч.2 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

20.05.2020 р. Велика Палата Верховного Суду у справі № 1340/3510/18 прийняла постанову, в якій відступила від правового висновку, викладеного в постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 05 листопада 2018 року у справі №803/780/17 та в постанові Верховного Суду України від 02 квітня 2013 року у справі №21-77а13.
У наведеному рішенні Велика Палата Верховного Суду відзначила таке.

Аналіз положень ст. 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» № 436/95 та пункту 1 частини першої статті 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» свідчить про те, що об`єктивна сторона обох порушень фактично полягає у одних і тих самих діях.
Як убачається зі змісту статті 25 Конституційного Договору, метою постановлення Указу № 436/95 було врегулювання відносин щодо належного обліку готівкових операцій суб`єктами підприємницької діяльності, які до цього не були належним чином урегульовані іншими законодавчими актами, а термін його дії обмежувався прийняттям відповідного закону.
Оскільки шляхом прийняття Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» ці правовідносини врегулював законодавчий орган, то Указ № 436/95 припинив дію як у частині визначення складу такого правопорушення як неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки, так і в частині встановлених за таке правопорушення санкцій, його положення уже не могло застосовуватися.

Наведений правовий висновок свідчить про те, що спірне податкове повідомлення-рішення № 01081405 про застосування до ФОП ОСОБА_1 штрафу в сумі 527,75 грн., згідно абз. 3 ст. 1 Указу Президента України №436/95, є протиправним та підлягає скасуванню.

Стаття 317 КАС України встановлює, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. У даному випадку суд першої інстанції застосував закон, який не підлягав застосуванню.

Керуючись статтями 195, 308, 310, 317, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 17 січня 2020 року – задовольнити частково.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 17 січня 2020 року - скасувати в частині відмови ОСОБА_1 в задоволенні позову про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення № 01081405 від 02.04.2019 р. про застосування штрафу у розмірі 527,75 грн.

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 01081405 про застосування штрафу у розмірі 527,75 грн. згідно абз. 3 ст. 1 Указу Президента України від 12.06.1995 №436/95 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» – задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення №01081405 про застосування штрафу у розмірі 527,75 грн.,  згідно абз. 3 ст. 1 Указу Президента України від 12.06.1995 №436/95 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки».

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Доповідач – суддя                                                            І. О. Турецька

                      суддя                                                            Л. В. Стас

                      суддя                                                            Л. П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 06.07.2020 року.