ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 826/14269/18                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Огурцов О.П.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  09 вересня 2020 року                                                                                            м. Київ
          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
                             судді-доповідача:                       Собківа Я.М.,     
                                             суддів:                        Глущенко Я.Б., Черпіцької Л.Т.,
               за участю секретаря:                        Вовк І.Р.,  

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДПС на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 січня 2020 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Шахта імені О.Ф. Засядька" до Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправними та скасування вимог про сплату боргу, - 

ВСТАНОВИВ:

Позивач Публічне акціонерне товариство "Шахта імені О.Ф. Засядька" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Офісу великих платників ДФС про визнання протиправними та скасування вимог про сплату боргу (недоїмки) від 15.05.2018 року № Ю-66-17У та від 15.05.2018 № Ю-66-17.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 січня 2020 року адміністративний позов задоволено частково.        
Визнано протиправними та скасовано вимоги Офісу великих платників Державної фіскальної служби від 15.05.2018 року № Ю-66-17У та від 13.09.2018 року № Ю-66-17У в частині вимоги сплатити недоїмки, штрафи та пеню за період у якому Публічне акціонерне товариство "ШАХТА ІМЕНІ О.Ф. ЗАСЯДЬКА" перебувало на обліку в Спеціалізованій державній податковій інспекції з обслуговування великих платників податків  у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління ДФС.
В решті позовних вимог - відмовлено.
Не погодившись із вказаним рішенням суду, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 січня 2020 року та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.       
Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції неповністю з`ясовані обставини справи, порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.  
Відповідно до ч.1   ст. 308 КАС України   суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав. 
Як вбачається з матеріалів справи, Публічне акціонерне товариство "ШАХТА ІМЕНІ О.Ф. ЗАСЯДЬКА" в період з 03.07.2000 року по 19.09.2016 року перебувало на податковому на обліку в Спеціалізованій державній податковій інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління ДФС та місто Донецьк.
19.09.2016 року Публічне акціонерне товариство "ШАХТА ІМЕНІ О.Ф. ЗАСЯДЬКА"  взято на податковий облік до Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби.
23.03.2017 року Публічне акціонерне товариство "ШАХТА ІМЕНІ О.Ф. ЗАСЯДЬКА" взято на податковий облік до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби.
15.05.2018 року Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби сформовано податкову вимогу № Ю-66-17  в якій зазначено про те, що станом на 30.04.2018 року заборгованість зі сплати єдиного внеску становить 139 213 248,38 грн. з яких недоїмка - 87 317205,48 грн., штрафи  - 28 570 450,30 грн. та  пеня - 23 325 592,30 грн.
 13.09.2018 року Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби сформовано податкову вимогу № Ю-66-17  в якій зазначено про те, що станом на 31.08.2018 року заборгованість зі сплати єдиного внеску становить 139 216 619,10 грн. з яких недоїмка - 87 317205,48 грн., штрафи  - 28 571 096,33 грн. та  пеня - 23 32 8317,29 грн.
Вважаючи оскаржувані вимоги про сплату боргу (недоїмки) протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся до суду з позовом за захистом своїх охоронюваних законом прав та інтересів.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до   статті 19 Конституції України   органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені   Конституцією   та законами України.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.
Частинами третьою та четвертою статті 25 вказаного Закону встановлено, що суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів. Орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.  Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. Платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею. У разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом доходів і зборів, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти календарних днів з дня надходження узгодженої вимоги, орган доходів і зборів надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби вимогу про сплату недоїмки.
Указом Президента України від 14.04.2014 №405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" та розпочато проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.
З метою забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення, Верховною Радою України прийнято Закон України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції". 
Підпункт 8 пункту 4 статті 11 вказаного внесені зміни до Закону "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", зокрема: доповнено його розділ VIII "Прикінцеві та перехідні положення" пунктом 93 (з 13.03.2015 пункт 94).
Пунктом 94 розділу VII Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" встановлено, що платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року N 405/2014, звільняються від виконання своїх обов`язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану. Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції. Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов`язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються. Недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року N 405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу.
Отже, факт перебування платника єдиного внеску на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, де проводиться антитерористична операція є підставою для звільнення платників єдиного внеску від відповідальності за невиконання обов`язків, встановлених частиною другою статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції. При цьому недоїмка, що виникла у вказаних платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14.04.2014 № 405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу.
Посилання відповідача на втрату чинності пункту 94 розділу VIII Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" у зв`язку з набранням 01.01.2016 чинності Закону України від 24.12.2015 г№ 911-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", пунктом 28 розділу І якого виключено підпункт 8 пункту 4 статті 11 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", - є безпідставним, оскільки положення підпункту 8 пункту 4 статті 11 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" були реалізовані шляхом внесення відповідних змін до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", а змін безпосередньо до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" щодо виключення (або викладення в новій редакції тощо) пункту  94 розділу VIII цього Закону внесено не було.
На теперішній час жодних рішень про виключення з чинної редакції закону "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" пункту 94 розділу VIII прийнято не було.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 23 серпня 2018 року у справі № 812/1500/17, від 06 листопада 2018 року у справі № 812/292/18 та від 18 червня 2019 року у справі № 826/9602/16.  
Розпорядженнями Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 №1053-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція" (втратив чинність), від 02.12.2015 № 1275-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України" до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція включено місто обласного значення м. Донецьк  (Донецька міська рада).
В період з 03.07.2000 року по 19.09.2016 року позивач перебував на податковому обліку в Спеціалізованій державній податковій інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління ДФС та місто Донецьк.
Зазначений факт визнається сторонами та підтверджується листом відповідача від 02.04.2019 року № 452/14/28-10-47-03-40.
Заборгованість щодо сплати єдиного внеску визначена в оскаржуваних вимогах утворилась за період з 28.08.2018 року по дату винесення вимог, що підтверджується копіями листа  відповідача від 20.03.2019 року № 306/14/28-10-47-09, витягу з ІКП, рішень про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату (несвоєчасне нарахування) єдиного внеску від 04.10.2017 року № 0007964105 з розрахунком, від 01.03.2017 року № 0001264105 з розрахунком, звітів про нарахування єдиного внеску з додатками.  
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вимоги від 15.05.2018 року № Ю-66-17У та від 13.09.2018 року № Ю-66-17У, в частині вимоги сплатити недоїмки, штрафи та пеню за період у якому позивач перебував на обліку в Спеціалізованій державній податковій інспекції з обслуговування великих платників податків  у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління ДФС, тобто органу доходів і зборів, розташованому на території населеного пункту, де проводилася така операція, винесені з порушенням вимог пункту  93 розділ VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", а отже у відповідній частині є протиправними та підлягають скасуванню.
Згідно з ч. 1   ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України   кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених   статтею 78 цього Кодексу.
Всі наведені апелянтом доводи не спростовують вірних висновків суду першої інстанції. 
Положеннями   ст. 242 КАС України   рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з п. 1 ч. 1   ст. 315 КАС України   за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до   ст. 316 КАС України   суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.                               
Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДПС - залишити без задоволення.               
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 січня 2020 року - залишити без змін.                         
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

            Суддя-доповідач                                                                                   Собків Я.М.

  Суддя                                                                                                    Глущенко Я.Б.

             Суддя                                                                                                     Черпіцька Л.Т.

Повний текст постанови виготовлено - 14 вересня 2020 року.