ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 826/11281/17                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Скочок Т.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  24 червня 2020 року                                                                                            м. Київ
          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: 
          Головуючого судді:                                                          Чаку Є.В., 
          суддів:                                                                                  Федотова І.В., Мєзєнцева Є.І.
          за участю секретаря                                                           Муханькової Т.В.          
                                                  
          розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу Державної авіаційної служби України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 грудня 2019 року у справі за адміністративним позовом Державної авіаційної служби України до комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд», Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Київської міської державної адміністрації, товариства з обмеженою відповідальністю «ВіДі Проджект», товариства з обмеженою відповідальністю «Вальма Плюс», треті особи: Служба безпеки України, Державне підприємство обслуговування повітряного руху України, Міністерство оборони України, регіональний структурний підрозділ «Київцентраеро», комунальне підприємство «Міжнародний аеропорт "Київ» (Жуляни), державне підприємство «Антонов», державне підприємство «Міжнародний аеропорт «Бориспіль»  про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,
                                                  В С Т А Н О В И В :
          Державна авіаційна служба України звернулася до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд», Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Київської міської державної адміністрації, товариства з обмеженою відповідальністю «ВіДі Проджект», товариства з обмеженою відповідальністю «Вальма Плюс», треті особи: Служба безпеки України, Державне підприємство обслуговування повітряного руху України, Міністерство оборони України, регіональний структурний підрозділ «Київцентраеро», комунальне підприємство «Міжнародний аеропорт "Київ» (Жуляни), державне підприємство «Антонов», державне підприємство «Міжнародний аеропорт «Бориспіль», в якому з урахуванням заяв про збільшення розміру позовних вимог від 08.12.2017 року та від 19.03.2018 року просила:
- зобов`язати КП «Спецжитлофонд», ТОВ «Ві Ді Проджект», ТОВ «Вальма Плюс» виконати рішення Державіаслужби від 18.07.2017 року №№2,3, 7, 11;
- визнати протиправною бездіяльність Київської міської державної адміністрації в частині погодження об`єкта будівництва за адресою: м. Київ, вул. Булгакова, 12, 13 та вул. Теремківська, 3 з Державіаслужбою та зобов`язати вчинити дії щодо погодження вищезазначеного будівництва;
- визнати протиправними дії Державної архітектурно-будівельної інспекції щодо видачі документів, які дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт та Київської міської державної адміністрації щодо видачі містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки по об`єкту будівництва за адресою: м. Київ, вул. Булгакова, 12, 13 та вул. Теремківська, 3, а саме: дозвіл Державної архітектурно-будівельної інспекції на виконання будівельних робіт від 17.12.2013 року №ІУ 115133510419; сертифікат Державної архітектурно-будівельної інспекції від 25.12.2014 року № 164143600456 серії ІУ та скасувати їх.
10.09.2019 року позивачем було подано до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог в частині припинення будівництва за адресою: м. Київ, вул. Теремківська, 3 у Голосіївському районі та дозвільних документів, що видані на виконання підготовчих та будівельних робіт за вказаною адресою, з огляду на виконання Комунальним підприємством з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» рішення Державної авіаційної служби України про припинення будівництва на приаеродромній території №3, у зв`язку з чим позивачем надано висновок про погодження місця розташування та висоти об`єктів на приаеродромних територіях та об`єктів, діяльність яких може вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних приладів цивільної авіації за вказаною адресою. 
          Рішенням  Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 грудня 2019 року позов задоволено частково. Зобов`язано КП з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» виконати рішення Державної авіаційної служби України про припинення будівництва (діяльності, передбаченої ч. 2 ст. 69 Повітряного кодексу України) на приаеродромній території від 18.07.2017 року №2.  Зобов`язано ТОВ «Ві Ді Проджект» виконати рішення Державної авіаційної служби України про припинення будівництва (діяльності, передбаченої ч. 2 ст. 69 Повітряного кодексу України) на приаеродромній території від 18.07.2017 року №7. Зобов`язано ТОВ «Вальма Плюс» виконати рішення Державної авіаційної служби України про припинення будівництва (діяльності, передбаченої ч. 2 ст. 69 Повітряного кодексу України) на приаеродромній території від 18.07.2017 року №11. В іншій частині позовних вимог відмовлено.  
          Не погоджуючись з таким судовим рішенням в частині відмовлених позовних вимог, позивач подав апеляційну скаргу. Державіаслужба вважає, що рішення Окружного адміністративного суду міста Києва в цій частині винесено з порушенням вимог чинного законодавства, без урахування всіх фактичних обставин справи, що мають значення для правильного вирішення питання, що призвело до невірного застосування судом норм матеріального та процесуального права. Апелянт вважає, що містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки по об`єктам будівництва за адресами: м.Київ, вул. Булгакова,12; м.Київ, вул.Булгакова,13 видано з порушенням  чинного законодавства України, зокрема частини 3 статті 69 Повітряного кодексу України, а тому вони підлягають скасуванню.
          Крім того, апелянт вважає, що оскільки містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки видані з порушенням норм законодавства України, документи прийняті на їх основі також є такими, що видані з порушенням. Враховуючи те, що дозвільні документи на виконання будівельних робіт та сертифікат від 25.12.2014 року №ІУ 164143600456 за адресами: м.Київ, вул.Булгакова,12 та м.Київ, вул.Булгакова,13 видані на підставі містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, які у свою чергу видані з порушенням вимог чинного законодавства, останні також підлягають скасуванню, а дії щодо видачі дозвільних документів мають бути визнані протиправними. 
          Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
          Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
          З матеріалів справи вбачається, що 18.01.2017 року Службою безпеки України було направлено на адресу Державної авіаційної служби України лист №8/3/2-267, в якому вказано про наявність інформації щодо можливого порушення процедури погодження забудови приаеродромної території з боку наступних експлуатантів: КП МА "Київ" (Жуляни), ДП МА "Бориспіль", аеродроми Київ/ "Антонов" - 1 (Святошин) та Київ/ "Антонов" - 2 (Гостомель), що може призвести до виникнення надзвичайних подій на авіаційному транспорті. 
          На підставі даної інформації Державною авіаційною службою України видано наказ від 27.01.2017 року №48  про призначення у січні-лютому 2017 року позапланових інспекційних перевірок приаеродромної території КП «Міжнародний аеропорт «Київ» (Жуляни), ДП «Міжнародний аеропорт Бориспіль», ДП «Антонов» з метою виявлення порушень умов будівництва об`єктів на приаеродромній території із залученням відповідних представників вказаних підприємств. 
          У вказаний період було проведено позапланову інспекційну перевірку приаеродромної території аеродрому «Київ (Жуляни)», результати якої оформлені  актом від 14.02.2017 року.
          Під час вказаної перевірки встановлено, що  на будівництво об`єктів, які, зокрема, розташовані за наступними адресами: м. Київ, вул. Булгакова, 12, м. Київ, вул. Булгакова, 13 та м. Київ, вул. Теремківська, а також знаходяться у радіусі 10 км від контрольної точки аеродрому «Київ (Жуляни)», не було отримано погоджень від Державної авіаційної служби України на вибір майданчиків для їх будівництва.
          На підставі висновків акту Державною авіаційною службою України було винесено наступні рішення про припинення будівництва (діяльності, передбаченої ч. 2 ст. 69 Повітряного кодексу України) на приаеродромній території від 18.07.2017 року:
№2 за адресою м. Київ, вул. Булгакова, 13, що здійснюється КП «Спецжитлофонд»;
№3 за адресою м. Київ, вул. Теремківська, 3, що здійснюється КП «Спецжитлофонд»;
№7 за адресою: м. Київ, вул. Булгакова, 12, що здійснюється ТОВ «Ві Ді Проджект»;
№11 за адресою м. Київ, вул. Булгакова, 12, що здійснюється ТОВ «Вальма Плюс». 
          Вказаними рішеннями визначено керівнику або уповноваженій особі вищезазначених юридичних осіб звернутись у десятиденний термін до Державної авіаційної служби України для погодження будівництва за вищезазначеними адресами, відповідно до Порядку погодження місця розташування та висоти об`єктів на приаеродромних територіях та об`єктів, діяльність яких може вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних приладів цивільної авіації, затвердженого наказом Мінінфраструктури України від 30.11.2012 №721. У разі невжиття відповідних заходів, попереджено, що Державіаслужба у встановленому законом порядку вживатиме заходів для припинення будівництва та знесення самочинно збудованого об`єкта з компенсацією витрат, пов`язаних з таким знесенням, приведення ділянки у первинний стан. 
          У зв`язку з тим, що КП «Спецжитлофонд», ТОВ «Ві Ді Проджект», ТОВ «Вальма Плюс» у визначений строк не виконаного вказані рішення, позивач звернувся з даним позовом до суду.
          Задовольняючи позовні вимоги в частині зобов`язання КП «Спецжитлофонд», ТОВ «Ві Ді Проджект», ТОВ «Вальма Плюс» виконати рішення Державної авіаційної служби України про припинення будівництва на приаеродромній території від 18.07.2017 року №2, №7, №11 суд першої інстанції виходив з того, що сторонами не надано доказів про отримання від Державіаслужби погодження на будівництво об`єктів за адресами: м. Київ, вул. Булгакова, 12, м. Київ, вул. Булгакова, 13. Крім того, суд зазначив, що оскільки у матеріалах справи відсутні докази щодо оскарження та/або скасування у встановленому порядку вказаних рішень Державіаслужби про припинення будівництва від 18.07.2017 року №2, 7 та 11, такі рішення є обов`язковими до виконання КП «Спецжитлофонд», ТОВ «Ві Ді Проджект» та ТОВ «Вальма Плюс».
          Відмовляючи у задоволенні в іншій частині позовних вимог, суд першої інстанції зазначив, що до повноважень Київської міської державної адміністрації не відносяться функції з погодження об`єкта будівництва, а також погодження містобудівних умов та обмежень. Крім того, зазначено, що оскільки підстави для відмови у видачі дозволу на виконання будівельних робіт є чітко регламентованими та перелік їх є обмеженим, у силу ч. 4 ст. 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», який не визначає відсутність дозволу Державіаслужби для будівництва відповідного об`єкта як окрему підставу для відмови у видачі дозволу на виконання будівельних робіт, у діях  Державної архітектурно-будівельної інспекції України відсутні критерії протиправності. 
          В частині задоволених позовних вимог рішення суду першої інстанції не оскаржується, а тому не підлягає оцінці судом апеляційної інстанції.
          Водночас, стосовно іншої частини позовних вимог колегія суддів зазначає наступне.
          Щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність Київської міської державної адміністрації в частині погодження об`єкта будівництва за адресою: м. Київ, вул. Булгакова, 12, 13 та вул. Теремківська, 3 з Державіаслужбою та зобов`язання вчинити дії щодо погодження вищезазначеного будівництва, а також визнання протиправними дії Київської міської державної адміністрації щодо видачі містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки по об`єкту будівництва за адресою: м. Київ, вул. Булгакова, 12, 13 та вул. Теремківська, 3, слід зазначити наступне.
          Згідно статті 69 Повітряного кодексу України будівлі і природні об`єкти, розташовані на приаеродромній території, не повинні становити загрози для польотів повітряних суден.
          На приаеродромній території запроваджується особливий порядок здійснення діяльності, яка може вплинути на безпеку авіації та створити перешкоди для роботи наземних засобів зв`язку, навігації та спостереження.
          До такої діяльності належать, зокрема, будівництво.
          Відповідно до частин третьої - четвертої цієї статті ПК України визначення умов забудови, використання землі і споруд та здійснення діяльності, зазначеної в частині другій цієї статті, на приаеродромній території здійснюється органами місцевого самоврядування згідно із законом за погодженням з експлуатантом аеродрому та уповноваженим органом з питань цивільної авіації.
          Інформація про розміри приаеродромної території доводиться експлуатантом аеродрому або постійного злітно-посадкового майданчика чи уповноваженою ним особою до відома відповідних органів місцевого самоврядування, на території здійснення повноважень яких знаходиться земельна ділянка, яка повністю чи частково належить до приаеродромної території. Розмір приаеродромної території залежить від розмірів аеродрому та визначається авіаційними правилами України.
          Отже, для запобігання порушення умов погодження, незаконному будівництву саме - експлуатант аеродрому повинен здійснювати контроль за станом приаеродромної території.
          Згідно ст. 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки (далі - містобудівні умови та обмеження) - документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об`єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.
          Частиною 2 ст. 6 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що до уповноважених органів містобудування та архітектури належать органи, визначені у статті 13 Закону України «Про архітектурну діяльність».
          Разом з тим, згідно ч 1 ст. 13 Закону України «Про архітектурну діяльність» до уповноважених органів містобудування та архітектури належать, зокрема, структурні підрозділи обласних, районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій; виконавчі органи сільських, селищних, міських рад.
          У пункті 6.43 Положення про Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), затвердженого розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 27.01.2011 року №90, зазначено, що вказаний Департамент відповідно до визначених галузевих повноважень, зокрема, надає містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки.
          Суд першої інстанції правильно зазначив, що безпосередньо до повноважень Київської міської державної адміністрації не відносяться функції з погодження об`єкта будівництва та видання містобудівних умов та обмежень.            Колегія суддів звертає увагу на те, що у спірних правовідносинах саме Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) є належним відповідачем у справі, оскільки позивач оскаржує містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки, які видані саме цим органом, разом з тим, такий до участі в справі судом першої інстанції залучений не був.
          Водночас, колегія суддів зазначає, що позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльність Київської міської державної адміністрації  щодо погодження об`єкта будівництва з Державіаслужбою є безпідставними також з підстав того, що відповідно до пункту 1.2 Порядку погодження місця розташування та висоти об`єктів на приаеродромних територіях та об`єктів, діяльність яких може вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних приладів цивільної авіації, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України №721 від 30.11.2012 року (далі - Порядок №721) заявником для погодження об`єкту будівництва в даному випадку є особа, яка займається будівництвом об`єкту. 
Згідно п. 1.2. Порядку №721, дія цього Порядку поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форм власності, які займаються будівництвом об`єктів на приаеродромних територіях та об`єктів, діяльність яких може вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних приладів цивільної авіації, провайдерів аеронавігаційного обслуговування та експлуатантів аеродромів (вертодромів).
Пунктом 1.3 Порядку 721 передбачено, що нижче терміни вживаються у такому значенні: заявка - звернення заявника у відповідній формі до  Державіаслужби України щодо розгляду та надання погодження місця розташування та висоти об`єктів на приаеродромних територіях та об`єктів, діяльність яких може вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних приладів цивільної авіації, згідно з додатком 1; заявник - юридична або фізична особа, яка подала до Державіаслужби України заявку щодо розгляду та надання погодження місця розташування та висоти об`єктів на приаеродромних територіях та об`єктів, діяльність яких може вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних приладів цивільної авіації.
З аналізу наведених положень Порядку вбачається, що заявником є підприємство, яке займається будівництвом, а не Департамент містобудування та архітектури Виконавчого органу КМДА. Отже, саме забудовник мав звертатися із заявою про погодження об`єкту будівництва.
Також, суд констатує, що відповідно до ч. 8 ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» містобудівні умови та обмеження є чинними до завершення будівництва об`єкта незалежно від зміни замовника.
Отже, законодавець пов`язує автоматичну втрату чинності виданих містобудівних умов та обмежень із завершенням відповідного будівництва, на здійснення якого вони видавались.
Аналогічна позиція щодо автоматичної втрати чинності містобудівних умов та обмежень викладена в постанові Верховного Суду від 07 лютого 2019 року в справі № 803/952/17.
В даному випадку, як свідчать матеріали справи, Державною архітектурно-будівельною інспекцією України видано сертифікат від 25.12.2014 року № 164143600456 серії ІУ, яким засвідчено відповідність закінченого будівництвом об`єкта «Будівництва житлового будинку за адресою : м.Київ, святошинський район, вул. Булгакова,13» проектній документації та підтверджено його готовність до експлуатації. 
Отже містобудівні умови забудови земельної ділянки вичерпали свою дію.
Враховуючи наведене у сукупності, колегія суддів вважає, що позов у частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність Київської міської державної адміністрації в частині погодження об`єкта будівництва за адресою: м. Київ, вул. Булгакова, 12, 13 та вул. Теремківська, 3 з Державіаслужбою та зобов`язання вчинити дії щодо погодження вищезазначеного будівництва, а також визнання протиправними дії Київської міської державної адміністрації щодо видачі містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки по об`єкту будівництва за адресою: м. Київ, вул. Булгакова, 12, 13 та вул. Теремківська, 3, задоволенню не підлягає.
Щодо позовних вимог про визнання протиправними дії Державної архітектурно-будівельної інспекції щодо видачі документів, які дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, а саме: дозвіл Державної архітектурно-будівельної інспекції на виконання будівельних робіт від 17.12.2013 року №ІУ 115133510419; сертифікат Державної архітектурно-будівельної інспекції від 25.12.2014 року № 164143600456 серії ІУ та скасувати їх, колегія суддів зазначає наступне.
          Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, тобто від 05.07.2014 року) (далі по тексту - Закон) та  Законом України «Про архітектурну діяльність».
          Відповідно до ч. 4-5 ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.
          Згідно п. 3 ч. 1 ст. 34 Закону замовник має право виконувати будівельні роботи після: видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів будівництва, що належать до IV і V категорій складності.
          Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з  повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об`єктах будівництва, що належать до IV і V категорій складності, підключення об`єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після отримання дозволу на виконання будівельних робіт.
          Частиною 2 ст. 37 Закону передбачено, що дозвіл на виконання будівельних робіт  видається органами державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви.
          За наявності дозволу на виконання будівельних робіт отримання замовником та генеральним підрядником чи підрядником (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) інших документів дозвільного характеру для виконання будівельних робіт та видалення зелених насаджень у межах будівельного майданчика не вимагається.
          Відповідно до ч. 4 ст. 37 Закону підставою для відмови у видачі дозволу на виконання будівельних робіт є:
1) неподання документів, необхідних для прийняття рішення про видачу такого дозволу;
2) невідповідність поданих документів вимогам законодавства;
3) виявлення недостовірних відомостей у поданих документах.
          Відмову у видачі дозволу на виконання будівельних робіт може бути оскаржено до суду.
          Правовими положеннями ч. 6 ст. 37 Закону регламентовано, що дозвіл на виконання будівельних робіт може бути анульовано:
- подання замовником заяви про анулювання дозволу на виконання будівельних робіт;
- наявності відомостей про ліквідацію юридичної особи, що є замовником;
-встановлення під час перевірки порушень вимог містобудівної документації, містобудівних умов та обмежень, невідповідності об`єкта будівництва проектній документації на будівництво такого об`єкта, вимогам будівельних норм, стандартів і правил, порушень містобудівного законодавства у разі невиконання вимог приписів посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю;
- скасування містобудівних умов та обмежень;
- систематичного (два і більше разів підряд) перешкоджання проведенню перевірки посадовими особами органу державного архітектурно-будівельного контролю.
          З аналізу наведених норм слідує, що орган державного архітектурно-будівельного контролю має право анулювати дозвіл на виконання будівельних робіт за наявності передбачених підстав, зокрема, внаслідок встановлення під час перевірки порушень вимог містобудівної документації, містобудівних умов та обмежень, невідповідності об`єкта будівництва проектній документації на будівництво такого об`єкта та вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, порушень містобудівного законодавства у разі невиконання вимог приписів посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю, скасування містобудівних умов та обмежень.
На виконання вказаних законодавчих положень Постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року №466, зокрема, затверджено форму заяви для отримання вказаного дозволу, в якій відсутня графа для зазначення наявності чи відсутності дозволу Державіаслужби для будівництва відповідного об`єкта.
          З матеріалів справи вбачається, що за результатами розгляду поданих замовником будівництва - Комунальним підприємством з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» документів передбачених п.18 Порядку №466 та керуючись ст.37 Закону  Держархбудінспекцією було видано дозвіл на виконання будівельних робіт № ІУ 115133510419 від 17.12.2013 року з «Будівництва житлового будинку за адресою: М.Київ, Головсіївський район, вул.Теремківська,3».
          Зокрема, Державною архітектурно-будівельною інспекцією України було погоджено проектну документацію подану Замовником. 
Суд першої інстанції правильно зазначив, що ч. 4 ст. 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» містить вичерпний перелік підстав для відмови у видачі дозволу на виконання будівельних робіт. При цьому відсутність дозволу Державіаслужби для будівництва відповідного об`єкта у вказаному переліку, як окрема підстава для відмови у видачі дозволу на виконання будівельних робіт,  у вказаному переліку не передбачена.
          За таких обставин, у відповідача не було правих підстав для відмови у видачі  КП з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» оспорюваного дозволу, а анулювання такого дозволу у судовому порядку передбачене лише за позовом органу  державного архітектурно-будівельного контролю щодо застосування такого заходу реагування у разі перешкоджання проведенню перевірки посадовими особами органу державного архітектурно-будівельного контролю, якщо таке перешкоджання було здійснено  протягом  одного  року після накладення штрафу за зазначене порушення.
Відповідно до п.п.24,25 Порядку №461, для отримання сертифіката замовник подає особисто або надсилає рекомендованим листом з описом вкладення чи через електронну систему здійснення декларативних та дозвільних процедур у будівництві до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю заяву про прийняття в експлуатацію об`єкта та видачу сертифіката за формою, наведеною у додатку 8 до цього Порядку, до якої додається акт готовності об`єкта до експлуатації за формою згідно  з додатком до цього Порядку
          З матеріалів справи вбачається, що Державною архітектурно-будівельною інспекцією України за результатами розгляду поданих Комунальним підприємством з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» документів передбачених п.24,25 Порядку №466 та керуючись ст.39 Закону  було видано сертифікат від 25.12.2014 року № 164143600456 серії ІУ, яким засвідчено відповідність закінченого будівництвом об`єкта «Будівництва житлового будинку за адресою : м.Київ, святошинський район, вул. Булгакова,13» проектній документації та підтверджено його готовність до експлуатації.
          Колегія суддів зазначає, що позивачем не доведено, що подані відповідачем  до органу державного архітектурно-будівельного контролю документи для видачі сертифіката від 25.12.2014 року № 164143600456 серії ІУ не відповідали вимогами Закону України від 17 лютого 2011 року № 3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядку № 461.
          З урахуванням наведеного та за встановлених у справі обставин, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог в оскаржуваній частині.
          Стосовно інших посилань апеляційної скарги, то колегія суддів критично оцінює такі з огляду на їх необґрунтованість, та зазначає, що згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.
          Крім того, судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Колегія суддів зауважує, що в адміністративному судочинстві, на відміну від цивільного та господарського судочинства, діє принцип офіційності, який полягає в активній позиції суду щодо з`ясування всіх обставин у справі. Ця особливість випливає із специфіки завдань адміністративного судочинства і, зокрема, покладає на адміністративний суд обов`язок самому вживати заходи щодо встановлення реального змісту спірних правовідносин, з`ясування питання про склад осіб, які братимуть участь у справі, визначення предмету та засобів доказування, встановлення належного способу захисту порушеного права чи встановлення компетенції.
Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

                                                       П О С Т А Н О В И В :

          Апеляційну скаргу Державної авіаційної служби України - залишити без задоволення.
          Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 грудня 2019 року в оскаржуваній частині залишити без змін.
          Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.
Повний текст постанови виготовлено 24.06.2020 року.

          Головуючий суддя:                                                                          Є.В. Чаку

          Судді:                                                                                            І.В. Федотов

                                                                                                              Є.І.Мєзєнцев