Справа № 761/9511/20	 	 	 	Головуючий у 1 інстанції Сидоров Є.В.	
Провадження № 33/824/2582/2020	 	 	 	Доповідач у 2 інстанції Семенцов Ю.В.	

                                                                     
 
                                    КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
            ___________________________________________________________________
 
                                                         П О С Т А Н О В А
                                                            іменем України
 
17 вересня 2020 року                                                           м. Київ 
 
Суддя Київського апеляційного суду Семенцов Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Носова Р.В., який діє в інтересах                      ОСОБА_1 , на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від                  13.05.2020 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1  , громадянина України,зареєстрованого та проживаючого                        за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, -
                                                         В С Т А Н О В И В:
Згідно постанови, 10 березня 2020 року о 21 год. 05 хв. по                               проспекту Перемоги, 38 в м. Києві ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Шевролет» д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився у присутності двох свідків за допомогою спеціального технічного приладу «Drager» - результат тесту 1,65 % проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги                                         п. 2.9.а)  Правил дорожнього руху України, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 13.05.2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1                            ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафув розмірі                             600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить                              10200 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.
Не погоджуючись з даною постановою, адвокат Носов Р.В., діючи в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Вважає, що постанову суду винесено з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що встановити стан сп`яніння Інструкція дозволяє лише на підставі огляду                                           з використанням спецтехзасобу, який після тесту покаже наявність більше 0,2 проміле алкоголю в крові, однак не існує спеціального технічного засобу, який може виміряти вміст алкоголю в крові, а тому вважає використання Драгера незаконним, оскільки нормативні документи не дають можливості встановити стан сп`яніння з його застосуванням. Крім того, час зазначений в протоколі не відповідає часу зазначеному                     на відеозаписі з нагрудної камери працівника поліції, а тому вважає, що час, зазначений                          в протоколі не відповідає фактичним обставинам справи, а тому протокол складено                               з порушенням вимог ст. 256 КУпАП. Вважає, що в матеріалах справи не зібрано доказів скоєння водієм ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та доказів того, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння при обставинах, зазначених в протоколі, а огляд було проведено із порушенням вимог ст. 256 КУпАП, а тому, на думку апелянта, в діях водія ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення.
У своїй апеляційній скарзі адвокат Носов Р.В., який діє в інтересах                      ОСОБА_1 , просив поновити пропущений строк на апеляційне оскарження.                                 В обґрунтування клопотання зазначає, що розгляд справи проведено у відсутності ОСОБА_1 , не зважаючи на його клопотання про відкладення розгляду справи. Про оскаржувану постанову ОСОБА_1 дізнався з Єдиного державного реєстру судових рішень в день оприлюднення постанови, тобто 09.06.2020 року, у зв`язку з чим просить поновити ОСОБА_1 пропущений строк на апеляційне оскарження.
Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк для апеляційного оскарження постанови місцевого суду.
Враховуючи доводи апелянта про причини пропуску строку на оскарження постанови, апеляційний суд визнає їх поважними, а тому клопотання апелянта про поновлення строку ОСОБА_1 на апеляційне оскарження постанови суду від                   13.05.2020 року підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про час та місце розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Як вбачається із матеріалів справи, зазначена справа була розглянута у відсутності ОСОБА_1 , при цьому, матеріали справи містять заяву ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи. Розглянувши справу за даних обставин, суддя місцевого суду, допустив порушення гарантованих ст. 268 КУпАП прав ОСОБА_1 .
Право ОСОБА_1 - особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, бути присутнім під час розгляду справи в суді, поновлене апеляційним судом. Вказана особа належним чином викликана в судове засідання до апеляційного суду і скористалась правами, передбаченими ст. 268 КУпАП.
Заслухавши пояснення  ОСОБА_1 та його захисника - , які підтримали апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає                                      до задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи і є обґрунтованим.
Такий висновок підтверджується оціненими в сукупності місцевим судом доказами щодо всіх обставин справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення                       10.03.2020 серії ДПР18 № 084598; поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , роздруківкою приладу «Drager» результатом тесту на стан алкогольного сп`яніння - 1,65 проміле; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використання спеціальних технічних засобів - з результатом огляду на стан сп`яніння 1,65 проміле; відеозаписом                           з нагрудної камери працівника поліції; розпискою ОСОБА_4 .
При призначенні ОСОБА_1 адміністративного стягнення місцевий суд, дотримуючись вимог статті 33 КУпАП, врахував характер вчиненого ним правопорушення, обставини його вчинення, особу винного, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують відповідальність, та наклав на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах, встановлених санкцією частини 1 статті 130 КУпАП.
Вважаю, що накладене місцевим судом адміністративне стягнення на                      ОСОБА_1 у виді штрафу в розмірі шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, є достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень.
Отже, місцевий суд відповідно до ст. 280 КУпАП з`ясував всі обставини, що підлягають при розгляді даної справи щодо ОСОБА_1 , який вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому посилання апелянта                                 в апеляційній скарзі на те, що судом не забезпечено всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, є надуманими, оскільки не ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах закону.
Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року, та регулюється «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року.
Згідно ч. 2, ч. 3, ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння  або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння  або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції працівником поліції або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Відповідно до ч. 3, ч. 4 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року, який визначає процедуру направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків.
Згідно п. 6 розділу I, п. 6 розділу II «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків.
Як вбачається з матеріалів справи огляд водія ОСОБА_1 проводився поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу 10.03.2020 року з використанням спеціального технічного засобу - газоаналізатора «Драгер» в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , результат якого склав 1,65 проміле, заперечень щодо результату огляду від ОСОБА_1 не надходило, що вбачається з відеозапису та протоколу про адміністративне правопорушення.
Апеляційним судом з метою перевірки доводів апеляційної скарги викликалися свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, однак вказані свідки, які були повідомлені належним чином про місце                 та час апеляційного перегляду справи, в судове засідання не з`явилися, норми КУпАП                     не передбачають примусового приводу свідків.
Допитаний в судовому засіданні працівник поліції ОСОБА_5 , який складав протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , підтвердив обставини зазначені у протоколі.
Згідно з пунктами першим та третім розділу ІІ Інструкції передбачено, що поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, та які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.
Наказом «Про державну реєстрацію медичних виробів» Держлікслужби України від 29 грудня 2014 року № 1529 затверджено перелік зареєстрованих медичних виробів, які вносяться до державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення. Під № 43 зазначеного переліку знаходяться газоаналізатори Drager Alcotest, реєстрація та строк дії свідоцтва яких необмежений.
Прилад «Alkotest Drager 6820», за допомогою якого здійснювався огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 є засобом вимірювальної техніки, який відповідає затвердженому типу, дата останнього калібрування газоаналізатора було проведено 03.12.2019 року, яка відповідає встановленим нормам, адже згіднотехнічних характеристик газоаналізатора «Alkotest Drager 6820» міжкалібровочний інтервал (калібровка) складає 12 місяців.
Разом з тим, доводи апелянта про порушення порядку огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, то вони не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до п. 13 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 за №1452/735, для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, указаних у пункті 12 цього розділу.
Виходячи з вказаної норми, при обстеженні ОСОБА_1 міг використовуватися технічний засіб для встановлення стану його сп`яніння, приймаючи до уваги, що                      ОСОБА_1 погодився пройти огляд за допомогою технічного засобу.
Обов`язковим проведення лабораторних досліджень проводиться у випадку коли водій - учасник дорожнього руху внаслідок дорожньо - транспортної пригоди перебуває                   у несвідомому стані або з тяжкими травмами ( п.7, 14 розділу ІІІ Інструкції ). В інших випадках проведення лабораторних досліджень не є обов`язковим.
Разом з тим, алкотестер - це той прилад, який визначає вміст алкоголю саме вкрові (без аналізу крові безпосередньо) шляхом вимірювання концентрації парів спирту у видихуваному повітрі. Даний алкотестер пропускає верхні шари повітря, що видихається та вимірює виключно глибинний шар, який реально контактував з кровоносними судинами легенів і несе в собі інформацію про концентрації спирту саме в крові людини.
Апелянтом не наведено переконливих доводів щодо неможливості застосування приладу Драгер 6820 або заборони використання його на території України, за умови правомірності введення такого в експлуатацію на час дії дозвільних документів та своєчасного проходження відповідного калібрування.
Посилання апелянта на невідповідність години запису із годиною складання протоколу про адміністративне правопорушення апеляційний суд не вважає підставою для визнання такого доказу недопустимим. Суд зважає при цьому на те, що указані розбіжності не можуть будь-яким чином впливати на вирішення питання про наявність      у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого                    ч. 1 ст. 130 КУпАП
Із запису нагрудної камери інспектора поліції також вбачається, що огляд на стан сп`яніння проведений з дотриманням вимог закону, жодних зауважень від                                  ОСОБА_1 щодо проходження огляду на стан сп`яніння не надходило, також суд звертає увагу на поведінку самого ОСОБА_1 під час всього періоду проведення огляду та складання протоколу про адміністративну відповідальність.
Окрім того, матеріали справи містять розписку громадянина ОСОБА_6 ,                  який підтвердив факт залишення йому на зберігання автомобіля «Chevrolet Lacetti»                   д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , що свідчить про застосування до нього такого заходу забезпечення провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 266 КУпАП, як відсторонення від керування транспортним засобом.
Протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, акт огляду на стан сп`яніння та результат тестування за допомогою пристрою «Драгер»  не містять зауважень чи заперечень з боку ОСОБА_1 щодо їх змісту або складання.
Таким чином, доводи апелянта, зазначені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи, постанова Шевченківського районного суду м. Києва від 13.05.2020 року щодо ОСОБА_1 відповідає вимогам закону, підстав для її скасування апеляційний суд не вбачає, у зв`язку з чим залишає постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Керуючись ст. 294 КУпАП, -
                                            П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу адвоката Носова Р.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13.05.2020 року щодо ОСОБА_1 - без змін.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.
 
      Суддя 
Київського апеляційного суду                                                              Ю.В.Семенцов