Ухвала
Іменем України 
28 вересня 2020 року
м. Київ
провадження № 51-8167км18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого                       ОСОБА_1 ,
суддів                                    ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
 
розглянув касаційну скаргу представника ФГ «Бурка В.В.» ОСОБА_4 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 31 серпня 2020 року.
 
Суть питання та встановлені судом обставини
 
Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 16 серпня 2013 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора прокуратури Львівської області щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення. 
 
Ухвалою Львівського апеляційного суду від 31 серпня 2020 року відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою представника ФГ «Бурка В.В.» ОСОБА_4 на вказану ухвалу слідчого судді на підставі ч. 4 ст. 399 КПК України, оскільки апеляційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
 
Не погоджуючись з ухвалою апеляційного суду, ОСОБА_4 звернувся зі скаргою до суду касаційної інстанції. Вважає, що зазначене судове рішення є незаконним та підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Посилається на рішення Конституційного Суду України від 17 червня 2020 року № 4-р(ІІ)/2020, яким визнано неконституційним положення ч. 3 ст. 307 КПК України щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення. 
 
Мотиви суду
 
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
 
Рішенням Конституційного Суду України від 17 червня 2020 року № 4-р(II)/2020 визнано неконституційним положення ч. 3 ст. 307 КПК України в частині заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви.
 
Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України, закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
 
Таким чином, рішення Конституційного суду України не мають зворотної сили у часі, а тому при вирішенні питання про можливість оскарження ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 16 серпня 2013 року, підлягають застосуванню норми, які діяли на момент винесення оскаржуваної ухвали.
 
Статтею 309 КПК України в редакції, яка діяла на момент постановлення ухвали слідчого судді від 16 серпня 2013 року, визначено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.
 
Ухвала слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на бездіяльність прокурора щодо невнесення відомостей про злочин до Єдиного реєстру досудових розслідувань до зазначеного переліку не входить, а тому апеляційному оскарженню не підлягає.
 
За правилами ст. 399 КПК Українисуддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
 
Отже, суддя Львівського апеляційного суду, постановляючи ухвалу від 31 серпня 2020 року, дійшов правильного висновку про те, що ухвала слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 16 серпня 2013 року не підлягає апеляційному оскарженню.
 
Ухвала Львівського апеляційного суду від 31 серпня 2020 року відповідає вимогам кримінального процесуального закону, є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а тому Суд не вбачає підстав для її скасування.
 
Ураховуючи викладене та беручи до уваги те, що із касаційної скарги та доданого до неї судового рішення не вбачається підстав для задоволення скарги, Суд дійшов висновку, що на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
 
З цих підстав Суд постановив:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ФГ «Бурка В.В.» ОСОБА_4 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 31 серпня 2020 року. 
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді: 
 
ОСОБА_1                                 ОСОБА_3                                              ОСОБА_5