ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

27 липня 2020 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 747/184/20
Головуючий у першій інстанції – Тіщенко Л. В.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/901/20

Суд у складі:
головуючого - судді Євстафіїва О.К.,
суддів:                      Скрипки А.А., Харечко Л.К.,
за участю секретаря Кривопиші Я.О.,

позивач – ОСОБА_1 ,
відповідачі: державний реєстратор речових прав на нерухоме майно Талалаївської районної державної адміністрації, Державний земельний кадастр, Харківська сільська рада Талалаївського району,

особа, яка подала апеляційну скаргу - ОСОБА_1 ,

на ухвалу Талалаївського районного суду Чернігівської області від 27 травня 2020 року; час, місце ухвалення і дата складання повного її тексту: 27.05.2020, смт Талалаївка,

в с т а н о в и в:

У травні 2020 р. ОСОБА_1 звернувся із позовом до Державного реєстратора речових прав на нерухоме майно Талалаївської районної державної адміністрації, державного земельного кадастру, Харківської сільської ради Талалаївського району. у якому просив зобов`язати Харківську сільську раду внести його до списку осіб, які мають право на отримання земельної частки (паю); зобов`язати Талалаївську районну державну адміністрацію (Державний реєстр речових прав на нерухоме майно, Реєстр прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта) видати витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ОСОБА_1 на земельну частку (пай) в розмірі 5,62 га землі; зобов`язати Харьківську сільську раду виділити з резервного фонду земельну частку (пай) ОСОБА_1 в розмірі 5,62 га землі, вартістю 179069 грн 12 коп., і відшкодувати йому судові витрати. У цій позовній заяві міститься клопотання про витребування з земельного кадастру довідки про вартість земельної ділянки та її місце знаходження. В обґрунтуванні позову зазначено, що ОСОБА_1 з 12.05.1994 працював головним зоотехніком радгоспу ім. Шевченка; з 11.11.1995 по 19.09.1998 він працював головою колгоспу «За мир» і був звільнений з цієї посади у зв`язку з ліквідацією колгоспу; з 17.11.1998 його було переведено головним зоотехніком КСП ім. Шевченка, яке разом з його статутом було зареєстроване розпорядженням голови Талалаївської райдержадміністрації № 104 від 18.03.1997 на базі колишнього радгоспу ім. 23 з`їзду КПРС. У розділі 4 статуту зазначено, що членство в підприємстві зберігається за особами, які тимчасово вибули з підприємства. На підставі зазначеного рішення 25.06.1997 видано державний акт на право колективної власності на землю зі списком осіб, які мають право на отримання земельного сертифіката, на 3965 га землі за планом з урахуванням частки позивача. Отже з моменту видачі державного акта на право колективної власності на землю у ОСОБА_1 зі згоди Харківської сільської ради виникло ніким на оскаржене право власності на земельну частку (пай), яким незаконно розпоряджалися і використовують його у цей час Агрофірма «Обрій LTD» СТОВ Агрофірми «Обрій ЛТД п.п. ОСОБА_2 . В той же час власники земельних паїв, з якими й він мав отримати пай, отримали від 5,6 до 5,91 га землі у приватну власність. Рішенням загальних зборів власників сертифікатів на земельну частку (пай) колишнього КСП ім. Шевченка від 14.12.2000 зобов`язано тимчасову комісію по врегулюванню земельних відносин виготовити документацію з видачі державних актів на право володіння та передачу у приватну власність земельних часток (паїв). Але при складанні списку осіб, які мали право на земельну частку (пай), прізвище позивача пропущено з невідомих йому причин, про що останній офіційно взнав з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно лише 13.02.2020. 20.07.2001 рішенням шістнадцятої сесії двадцять третього скликання Харківської сільської ради затверджено проект організації територій земельних часток (паїв) та передачу їх у приватну власність громадянам для товарного сільськогосподарського виробництва й складено список громадян – власників земельних сертифікатів колишнього КСП ім. Шевченка, згідно з яким передано у приватну власність 3965 га. Але до цього списку ОСОБА_1 безпідставно не включено. В колгоспі «За мир» позивач не отримував земельного паю; в райдержадміністрації йому повідомили, що пай йому виділено в радгоспі ім. Шевченка, де він повинен отримати відповідні документи на одержання паю. Харківська сільська рада повідомила ОСОБА_1 про те, що державний акт на земельний пай йому не оформлявся, так як його не включено до списку осіб, які мають право на його одержання. Представники райдержадміністрації, Харківський сільський голова і Агрофірми «Обрій ЛТД» зазначають, що позивача безпідставно не внесено до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай), оскільки він з 1994 р. і до ліквідації підприємства з нього не вибував і не виїжджав за межі сільської ради. За повідомленням Харківської сільської ради, в наявності є 116,8 га земель резервного фонду, який орендує Агрофірма «Обрій ЛТД», нині п.п. ОСОБА_2 . За даними відділу Держкомзему у Талалаївському районі, в с. Шевченкове мається земельна ділянка площею 6,32 га, вартістю 179069 грн 12 коп. у позовній заяві також зазначено, що строк звернення до суду ОСОБА_1 не порушено, так як про порушення права, на захист якого подається цей позов, він дізнався 13.02.2020.
Ухвалою від 18.05.2020 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху і встановлено строк для усунення її недоліків не пізніше семи днів з дня отримання копії цієї ухвали й попереджено ОСОБА_1 , що у разі невиконання вимог суду у вказаний строк його заява буде вважатись неподаною та повернута. У мотивувальній частині цієї ухвали зазначено таке:
- на порушення п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, зазначаючи відповідачем Державний земельний кадастр, ОСОБА_1 не зазначає, яким чином Державний земельний кадастр порушує його права і як останній має їх поновити;
- у позовній заяві не зазначено, якими неправомірними діями державного реєстратора речових прав на нерухоме майно Талалаївської райдержадміністрації порушено його права і як він має їх поновити, коли ОСОБА_1 звертався до реєстратора, в чому останнім йому було відмовлено;
- на порушення п. 5 ч. 2 ст. 175 ЦПК України, ОСОБА_1 , зазначаючи у першому абзаці позовної заяви, що земельна ділянка належить йому на праві власності, не зазначає, чим це підтверджується та не надає документ, що б давав йому право як власнику звернутись до суду за захистом свого порушеного права;
- ОСОБА_1 , зазначаючи, що його земельною ділянкою незаконно розпоряджались та що її використовують і в цей час, не зазначає, чим підтверджується це посилання та не надає доказів такого;
- позивач, знаючи про те, що він з часу розпаювання – з 1995 р. не був включений до списку осіб, які мали право на земельну частку (пай), звертається до суду у 2020 р., посилаючись на те, що йому про це стало відомо лише 13.02.2020 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Але із долученої до позовної заяви копії витягу з цього Реєстру таке не вбачається. В позовній заяві позивач не зазначає поважних причин, які не давали йому можливості 25 років звертатись до суду за захистом свого порушеного права з часу проведення розпаювання земель, і не ставить перед судом вимоги про поновлення пропущеного строку позовної давності;
- на порушення п. 5 ч. 2 ст. 175 ЦПК України, в позовній заяві не зазначено, де знаходяться оригінали документів, копії яких долучені до неї;
- на порушення п. 9 ч. 2 ст. 175 ЦПК України, до позовної заяви не додано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які понесено та які очікується понести у зв`язку із розглядом справи;
- на порушення п. 10 ч. 2 ст. 175 ЦПК України, позивачем не надано підтвердження, що ним не подано іншого позову до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав;
- на порушення ч. 4 ст. 177 ЦПК України, ОСОБА_1 неповністю сплатив судовий збір, оскільки відповідно до квитанції, долученої до позовної заяви, ним сплачено судовий збір в сумі 840 грн 80 коп., незважаючи на те, що у позові міститься три немайнові вимоги, а отже відповідно до ст. 6 Закону України «Про судовий збір» позивачеві необхідно сплатити судовий збір за три позовні вимоги;
- клопотання про витребування із земельного кадастру довідки про вартість земельної ділянки та її місцезнаходження не конкретизоване, так як не зазначено, в якому земельному кадастрі слід витребовувати довідку, відносно якої саме земельної ділянки; саме клопотання не відповідає вимогам ст. 84 ЦПК України, і тому не може бути взяте судом до розгляду;
- до позовної заяви долучено довідку Харківської сільської ради від 06.01.2020, видану ОСОБА_3 , та копію невідомо якого рукописного тексту, і не зазначено в позовній заяві, на підтвердження яких саме посилань подано ці документи.
Вказану ухвалу позивач отримав особисто 22.05.2020, що підтверджено повідомленням про вручення поштового відправлення відповідного змісту (арк. 31).
27.05.2020 на виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху ОСОБА_1 подав аналогічну за змістом позовну заяву (арк. 33-39).
Оскаржуваною ухвалою позовну заяву повернуто останньому. Постановляючи цю ухвалу, суд І інстанції виходив з того, що недоліки, зазначені в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, не усунуто. В мотивувальній частині цієї ухвали зазначено, що у позовній заяві, поданій на виконання ухвали від 18.05.2020, не усунуто таке:
- вказуючи відповідачем Державний земельний кадастр, позивач зазначив адресу: вул. Центральна, без зазначення місця, де знаходиться ця вулиця;
- не зазначено, яким чином Державний земельний кадастр порушує права ОСОБА_1 , якими неправомірними діями державного реєстратора речових прав на нерухоме майно Талалаївської райдержадміністрації порушено його права, коли позивач звертався до реєстратора, в чому йому було відмовлено; - не зазначено, чим підтверджується посилання позивача, що земельна ділянка, про яку йдеться у позовній заяві, належить йому на праві власності, та не надано про це підтверджуючого документа;
- не надано підтвердження, що його земельною ділянкою незаконно розпоряджались та що її використовують і в цей час;
- не зазначено, в якому земельному кадастрі витребовувати довідку про вартість земельної ділянки та якої саме земельної ділянки;
- не зазначено поважних причин, які не дали ОСОБА_1 можливості протягом 25 років звернутись до суду за захистом свого порушеного права з часу проведення розпаювання земель, не поставлено вимоги про поновлення пропущеного ним строку позовної давності;
- не зазначено, де знаходяться оригінали документів, копії яких долучені до позовної заяви.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду І інстанції про повернення його позовної заяви та ухвалити рішення, яким відкрити провадження у справі на підставі поданої заяви про усунення недоліків позовної заяви. Доводи апеляційної скарги зводяться до такого:
- суд І інстанції безпідставно не врахував виправлену позовну заяву від 27.05.2020, чим порушив ст. 4 ЦПК України та п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та її основоположних свобод;
- на порушення ст. 8 ЦПК України, суд жодного разу не повідомив ОСОБА_1 про призначення та розгляд заяви, не викликав його у судове засідання;
- на час подачі заяви від 27.05.2020 суддя вже постановила оскаржувану ухвалу;
- суд не зазначив в ухвалі про залишення позову без руху точної суми судового збору, який мав доплатити позивач, і не врахував, що він доплатив судовий збір;
- місцезнаходження оригіналів поданих копій документів вказано;
- суд не повернув позовної заяви з додатками всупереч вимогам ЦПК України;
- строк звернення до суду із позовною заявою не пропущено;
- суд не врахував, що ОСОБА_1 вказав про те, що він з іншим позовом до того самого відповідача з тим самим предметом із тих самих підстав до жодного суду не звертався.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає частковому задоволенню.
Так, посилання в оскаржуваній ухвалі на те, що:
- вказуючи відповідачем Державний земельний кадастр, позивач зазначив адресу: вул. Центральна, без зазначення місця, де знаходиться ця вулиця, не є підставою для повернення позовної заяви ОСОБА_1 , оскільки з цієї підстави його позовна заява не залишалася без руху;
- відсутність у позовній заяві мотивів і посилань, чим підтверджується те, що земельна ділянка належить ОСОБА_1 на праві власності, та ненадання підтверджуючого цей факт документа, ненадання підтвердження того, що земельною ділянкою позивача незаконно розпоряджались та що використовують її і в цей час, неконкретність клопотання про витребовування довідки про вартість земельної ділянки, незазначення поважних причин звернення до суду за захистом свого порушеного права через 25 років з часу проведення розпаювання земель, відсутність вимоги про поновлення пропущеного строку позовної давності не є підставою для визнання неподаною та повернення позовної заяви ОСОБА_1 . Ці обставини є підставою для застосування інших наслідків, передбачених ЦПК України і нормами матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, на стадії розгляду позовної заяви по суті її вимог;
- відсутність вказівки, де знаходяться оригінали документів, копії яких долучені до позовної заяви, теж не є підставою для визнання неподаною та повернення позовної заяви, оскільки зі змісту цих копій прямо й конкретно вбачається, де знаходяться оригінали документів (арк. арк. 9 - паспорта, 10-15 – трудової книжки, списку орендодавців - 23).
Разом з тим пункт 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України приписує, що позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. В пункті 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України зазначено, що якщо позов подано до кількох відповідачів, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог щодо кожного з них. На виконання цих приписів ОСОБА_1 у позовній заяві обов`язково мав зазначити, яким чином Державний земельний кадастр і державний реєстратор речових прав на нерухоме майно Талалаївської райдержадміністрації порушили (порушують) його права. Проте ні у мотивувальній, ні в прохальній частині позовної заяви про це не йдеться. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху суд І інстанції пропонував ОСОБА_1 вказати у виправленій позовній заяві, яким чином Державний земельний кадастр порушує його права, якими неправомірними діями їх порушено державним реєстратором речових прав на нерухоме майно Талалаївської райдержадміністрації. Але цю пропозицію ОСОБА_1 не виконав. Наведені недоліки позовної заяви є такими, що перешкоджають відкриттю на її підставі провадження у справі.
З викладеного випливає, що висновок суду І інстанції про повернення позовної заяви є вірним лише з мотивів неусунення ОСОБА_1 її недоліків, які виразилися у відсутності в позовній заяві посилання, яким чином Державний земельний кадастр і державний реєстратор речових прав на нерухоме майно Талалаївської райдержадміністрації порушили (порушують) його права (тобто з мотивів невідповідності первісної та виправленої позовної заяви вимогам пп. 5, 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України). Отож оскаржувана ухвала підлягає зміні шляхом виключення з її мотивувальної частини перелічених вище неналежних підстав повернення позовної заяви.
В силу ч. 13 ст. 141 ЦПК України немає підстав для відшкодування ОСОБА_1 витрат по сплаті судового збору, справленого з апеляційної скарги, у зв`язку з частковим її задоволенням.
Керуючись ст.ст. 374, 376 ч. 4, ч. 1 п. 4, 381, 382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Ухвалу Талалаївського районного суду Чернігівської області від 27 травня 2020 року змінити, виключивши з її мотивувальної частини підстави повернення позовної заяви ОСОБА_1 до державного реєстратора речових прав на нерухоме майно Талалаївської районної державної адміністрації, Державного земельного кадастру, Харківської сільської ради Талалаївського району про включення до списку особі, доданого до державного акта на право колективної власності на землю та видачу витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності з мотивів незазначення у ній повної адреси Державного земельного кадастру, відсутності у позовній заяві мотивів і посилань, чим підтверджується те, що земельна ділянка належить ОСОБА_1 на праві власності та ненадання підтверджуючого цей факт документа, ненадання підтвердження того, що його земельною ділянкою незаконно розпоряджались та що використовують її і в цей час, неконкретності клопотання про витребовування довідки про вартість земельної ділянки, незазначення поважних причин звернення до суду за захистом свого порушеного права через 25 років з часу проведення розпаювання земель, відсутності вимоги про поновлення пропущеного строку позовної давності.
В іншій частині ухвалу залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але вона може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня її складення.

Головуючий:                                       Судді: