Ухвала
 
02 вересня 2020 року
м. Київ
 
справа № 308/2187/17
провадження № 61-12158ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Тітова М. Ю.,
 
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Закарпатського апеляційного суду від 30 червня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Головко В. Є., про визнання недійсним договору дарування та визнання права власності,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У березні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив: визнати недійсним договір дарування частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, укладений 07 листопада 2014 року між ним та ОСОБА_2 , посвідчений Приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Головко В. Є. та зареєстрований в реєстрі за № 422; визнати за ним право власності на 9/10 часток житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, розташованого по АДРЕСА_1 .
 
Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25 вересня 2019 року позов задоволено частково. Визнано недійсним договір дарування частки житлового будинку, укладений 07 листопада 2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений Приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Головко В. Є. та зареєстрований у реєстрі за № 422. В решті позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
Постановою Закарпатського апеляційного суду від 30 червня 2020 року (повний текст якої складено 10 липня 2020 року) апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25 вересня 2019 рокув частині визнання недійсним договору дарування частки житлового будинку від 07 липня 2014 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрованого в реєстрі за № 422, скасовано і в задоволенні вказаної вимоги відмовлено.
 
11 серпня 2020 року, тобто з пропуском встановленого законом строку на касаційне оскарження, ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на постанову Закарпатського апеляційного суду від 30 червня 2020 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення і залишити в силі рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25 вересня 2019 року.
 
ОСОБА_1 подав заяву про поновлення строку на касаційне оскарження постанови  Закарпатського апеляційного суду від 30 червня 2020 року, посилаючись на те, що він отримав повний текст оскаржуваної постанови 17 липня 2020 року. На підтвердження вказаних обставин заявник надав оригінал поштового конверта, яким Закарпатський апеляційний суд надіслав йому повний текст оскаржуваної постанови.
 
Заява підлягає задоволенню з таких підстав.
 
Відповідно до частин першої, другої статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
 
Доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Закарпатського апеляційного суду від 30 червня 2020 року, а також наданий заявником оригінал поштового конверта Закарпатського апеляційного суду свідчать про поважність причин пропуску цього строку та наявність підстав для його поновлення. Крім того, згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру судових рішень постанова Закарпатського апеляційного суду від 30 червня         2020 року була оприлюднена 13 липня 2020 року, а касаційна скарга подана в межах тридцятиденного строку після цієї дати.
 
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
 
Згідно з абзацом 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
 
Касаційна скарга подана на підставі пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
На обґрунтування підстав касаційного оскарження судового рішення ОСОБА_1 вказав, що  апеляційний суд в оскаржуваному судовому рішенні застосував норми права без урахування висновків щодо їх застосування у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду України від 27 квітня 2016 року у справі № 6-372цс16, а також у постановах Верховного Суду від 05 лютого 2020 року у справі № 563/927/16-ц, від 08 квітня 2020 року у справі № 727/2751/16-ц, від 18 травня 2020 року у справі № 742/2011/17, від 28 травня 2020 року у справі № 310/8530/17.
 
Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, оплачена судовим збором.
 
Згідно з частиною першою статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
Оскільки викладені доводи касаційної скарги викликають необхідність їх перевірки, то слід відкрити касаційне провадження в цій справі та витребувати матеріали справи.
 
Керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.
 
Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Закарпатського апеляційного суду від 30 червня 2020 року.
 
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Закарпатського апеляційного суду від 30 червня 2020 року.
 
Витребувати з Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області цивільну справу № 308/2187/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Головко В. Є., про визнання недійсним договору дарування та визнання права власності.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 02 жовтня 2020 року.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:	В. А. Стрільчук	
 	 	
 	С. О. Карпенко	
 	 	
 	М. Ю. Тітов