Провадження № 33/4820/386/20 
Справа № 686/3414/20 Головуючий в 1-й інстанції Данькова С. О. 
Категорія:  ч. 1 ст. 130 КУпАП  Доповідач Федорова Н. О. 

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 червня 2020 року м.Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Федорова Н.О., з участю секретаря судового засідання Купельської Н.П., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Хмельницькому справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 квітня 2020 року, -
в с т а н о в и л а :
Цією постановою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого в с. Бахматівці, Хмельницького району, жителя АДРЕСА_1 , військовослужбовця Збройних сил України,
визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 420 грн. 40 коп. судового збору.
За постановою суду, ОСОБА_1 , повторно протягом року, 30.01.2020 року о 00 год. 33 хв. в м. Хмельницькому по вул. Старокостянтинівське шосе, 2, в порушення п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, керував транспортним засобом «ВАЗ 2105», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння.
Непогоджуючись з постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Постанову вважає незаконною, постановленою з порушенням норм процесуального права.
       Суд порушив його право на захист, оскільки розглянув справу у його відсутність. 
Висновок лікаря є недопустимим доказом у справі, оскільки огляд на стан сп`яніння є незаконним, зокрема, такий огляд проведено за допомогою технічного експрес тесту, який на даний час не сертифікований у визначеному законом порядку. Для отримання достовірного результату необхідне лабораторне дослідження. В закладі охорони здоров`я не встановлено назви та кількості наркотичного засобу в його біологічних зразках. 

В матеріалах справи відсутня інформація про те, у який спосіб та за допомогою якого конкретно обладнання визначено наявність наркотичної речовини в його біологічних зразках.
Крім того, матеріали справи не містять доказів про відсторонення його від керування транспортним засобом, що викликає сумнів у законності дій поліцейських при оформленні матеріалів.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення ОСОБА_1 на підтримку апеляційної скарги з посиланням на зазначені в ній доводи, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що така задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ст. ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Вказані вимоги при розгляді даної справи суддею першої інстанції виконанні в повній мірі.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Відповідно до п. 2.9. «а» Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб – накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Незалежно від того, що ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнав, висновок суду про наявність в його діях складу такого ґрунтується на зібраних та досліджених у судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку.
Зокрема, даними:
- протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 197614 від 30.01.2020 року, підтверджується, що 30.01.2020 року о 00 год. 33 хв. в м. Хмельницький по Старокостянтинівському шосе, 2, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 2105», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння. Медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі у лікаря-нарколога (а.с. 1);
- висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 30.01.2020 року, складеного лікарем ОСОБА_2 , яким підтверджується, що ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння (а.с. 3);
- відеозапису з нагрудних камер поліцейських, з яких вбачається, що на місці зупинки транспортного засобу у присутності двох свідків на пропозицію поліцейського пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився, однак виявив бажання пройти такий у медичному закладі. Під час проходження ним огляду у лікаря – нарколога виявлено, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння (а.с. 4).
Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку. Докази, які б підтверджували їх фальсифікацію, матеріали справи не містять. 
Враховуючи сукупність вищевказаних доказів, суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до викладеного, доводи апеляційної скарги про те, що в діях ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, є надуманими, на увагу суду не заслуговують і спростовуються вищезазначеними доказами.
Твердження апелянта про порушення права на захист, оскільки справу розглянуто у його відсутність, апеляційний суд до уваги не приймає, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.
Частиною 3 статті 268 КУпАП передбачений виключний перелік статтей при розгляді справ за якими присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. Категорія справ за ст. 130 КУпАП до вказаного переліку не входить, а тому присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за даною статтею у судовому засіданні не є обов`язковою. 
Так, справа надійшла до Хмельницького міькрайонного суду Хмельницької області 06 лютого 2020 року.
До розгляду вона призначалась неодноразово, зокрема 14 лютого 2020 року, 13 березня 2020 року та 27 квітня 2020 року. Однак, ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, що підтверджується відміткою у протоколі та даними телефонограми, в судові засідання не з`являвся.
У судове засідання 27 квітня 2020 року в черговий раз апелянт не з`явився, однак про розгяд справи також був повідомленим належним чином, що підтверджується даними апеляційної скарги.
З урахуванням належного повідомлення ОСОБА_3 , принципу судочинства, зазначеного у практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, а також строків накладення адміністративного стягнення, та на виконання вимог ст. 277 КУпАП, суд обґрунтовано здійснив судовий розгляд справи у відсутність останнього.
Окрім того, в апеляційній інстанції було відновлене його право як на особисту участь у судовому засіданні, так і на доведення своєї невинуватості за допомогою належних та допустимих доказів. 
Посилання ОСОБА_3 на незаконність проведення медичного огляду, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки «Швидкий тест на виявлення 6 видів наркотичних речовин», виробництва Xiamen Boson Biotech Co. Ltd (виробництво КНР), за допомогою якого проводився огляд ОСОБА_1 , сертифіковано, що підтверджується даними сертифікату виданого ТОВ «Медична компанія Емпіка» (м. Київ) (а.с. 11).
Що стосується лабораторного дослідження, то, дійсно, таке проведене не було. Однак, перебування ОСОБА_3 у стані наркотичного сп`яніння підтверджується сертифікованим експрес – тестом, що є достатнім для встановлення його винуватості у вчинені правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Будь-яких порушень при проведенні медичного огляду ОСОБА_1 для виявлення стану наркотичного сп`яніння апеляційним судом не встановлено, отже такий є законним. Тому, висновок «ХОЗНПД» Хмельницької обласної ради від 30.01.2020 року є належним та допустимим доказом у справі.
Доводи апелянта про відсутність відомостей про відсторонення його від керування транспортним засобом, суд до уваги не приймає, оскільки, як вбачається із відеозапису нагрудних камер поліцейських, наявного матеріалах справи, файл (20200130074121000401++), працівник поліції попередив ОСОБА_1 про те, що надалі йому не можна керувати автомобілем та запитав чи зможе хтось його забрати, на що останній відповів: «Так». Вказане підтверджує відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом. 
Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.
З огляду на викладене, суд вважає, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно. Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КупАП доведена повністю.
Що стосується кваліфікації його дій, то посадовою особою, яка склала протокол, дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 2 ст. 130 КУпАП як «повторне протягом року вчинення будь – якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті».
Проте, постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21.04.2020 року провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки не встановлено жодних належних та достовірних доказів порушення останнім вимог п.2.5 ПДР.
Отже, місцевий суд правильно перекваліфікував дії ОСОБА_1 з ч. 2 ст. 130 КУпАП на ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
У зв`язку з вищевикладеним, слід рекомендувати місцевому суду виправити описку, допущену у викладенні фактичних обставин вчиненого правопорушення щодо його повторності. 
Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік і відповідає положенням ст.ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення.
З врахуванням вищевикладеного, апеляційний суд вважає, що постанова є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження, як того просить апелянт, - відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суд –

п о с т а н о в и в:

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 квітня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін, а його апеляційну скаргу – без задоволення.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Хмельницького
апеляційного суду Федорова Н.О.