П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

15 липня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 420/7133/19	
Головуючий в 1 інстанції: Стефанов  С.О.
          П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
доповідача – судді Косцової І.П.,
суддів – Осіпова Ю.В., Скрипченка В.О.
за участі секретаря – Брижкіної І.О.
представника апелянта – Мунтяна Є.О.
представника позивача – Кулинича К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 березня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області, Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, визнання протиправними дій щодо нарахування пені та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:
Короткий зміст позовних вимог.
ОСОБА_1 звернулась до суду першої інстанції з позовом, в якому просила:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області №0128705307 від 18.06.2019 року щодо застосування штрафної (фінансової) санкції (штрафу) у загальному розмірі 603 300,36 грн.;
- визнати протиправними дії Головного управління ДФС в Одеській області щодо нарахування 06.05.2019 року пені у загальному розмірі 4 481 962,23 грн.;
- зобов`язати Головне управління ДПС в Одеській області виключити з інтегрованої картки платника податку на доходи фізичних осіб ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) суму пені у розмірі 4 481 962,23 грн., нараховану 06.05.2019 року;
- зобов`язати Головне управління ДПС в Одеській області звільнити з податкової застави майно ОСОБА_1 , а саме - нежилі приміщення офісу №8, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позову зазначено, що оскаржуване податкове повідомлення рішення є незаконним та підлягає скасуванню, оскільки прийняте з порушенням встановленого порядку та строків.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16 березня 2020 року позов задоволено частково. Суд визнав протиправним та скасував оскаржуване податкове повідомлення-рішення, визнав протиправними дії відповідача щодо нарахування пені, зобов`язав виключити з інтегрованої картки платника податку на доходи фізичних осіб позивача інформацію про пеню та зобов`язав розглянути питання, з урахуванням обставин та висновків, встановлених в рішенні суду, щодо звільнення з податкової застави майна. В решті позову відмовив
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що оскільки граничні строки сплати позивачем узгодженого грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб сплинули, нарахування боржнику оскаржуваним податковим повідомленням рішенням штрафу за затримку сплати грошового зобов`язання здійснено відповідачем з порушенням встановленого ст.102 ПК України строку.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву (заперечень).

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невірне застосування норм матеріального права, а також порушення норм процесуального права, Головне управління ДПС в Одеській області просить скасувати таке рішення та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.
В обґрунтування своїх доводів апелянт зазначив, що суд першої інстанції при прийнятті рішення у справі не врахував, що  нарахування пені супроводжує весь період існування податкового боргу – від моменту його виникнення і до повного погашення. Пеня не нараховується на пеню, однак  нараховується один раз на всю суму податкового боргу (узгодженого грошового зобов`язання). Наявність податкового боргу в обов`язковому порядку тягне за собою нарахування пені. Припинення податкового боргу припиняє таке нарахування. Являючи собою міру відповідальності за несвоєчасну сплату податкового боргу, пеня нараховується щоденно, автоматично, незалежно від строків давності та вини платника у несвоєчасній сплаті податкового боргу. При цьому, Податковий кодекс не встановлює строків давності нарахування пені. У зв`язку з чим вважає, що штрафна санкція (пеня) нарахована позивачу законно та обґрунтовано, а несплата нарахованого штрафу позбавляє податковий орган підстав звільнити майно боржника  з податкової застави.
У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача зазначив,  що суд першої інстанції вірно встановив усі обставини справи та надав їм належну правову оцінку, у зв`язку з чим просив залишити судове рішення без змін. 

Фактичні обставини справи.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 13.05.2019 року на підставі пункту 20.1.4 ст.20 розділу І, пп.75.1 ст.75, п.76.1 ст.76.1 ПК України Чорноморським управлінням ГУ ДФС в Одеській області проведено камеральну перевірку своєчасності сплати податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати за період з 01.01.2019 по 13.05.2019 року фізичною особою ОСОБА_1 , за результатами якої складено акт №004382/15-32-53-07/2157917343 від 13.05.2019 року та зафіксовано факт порушення ст.57.1 ПК України, яке полягало у несвоєчасній сплаті податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати.
Крім цього в акті перевірки зазначено, що відповідальність за порушення граничних термінів сплати визначена ст.126.1 ПК України (т.1 а.с.19-23).
З наслідками перевірки Головним управлінням ДФС в Одеській області винесено податкове повідомлення рішення №0128705307 від 18.06.2019 року, яким за затримку сплати грошового зобов`язання в сумі 3 016 501,80 грн. платнику податку нарахований штраф у розмірі 20 % від суми простроченого податку, що становить 603 300,36 грн. (т.1 а.с.24).  
Крім цього, з посиланням на приписи ст.129 ПК України, податковий орган на суму грошового зобов`язання нарахував пеню за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120% річних облікової ставки НБУ, що становить 4 481 962,23 грн.
Інформацію про  нараховану ОСОБА_1 пеню включено податковим органом до інтегрованої картки платника податку на доходи фізичних осіб.
Законність нарахування податковим органом штрафу за затримку сплати грошового зобов`язання та пені, а також відмова у звільненні з податкової застави майна позивачки є предметом спору у справі, що розглядається. 

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та позиція суду апеляційної інстанції щодо доводів апеляції та висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами,  перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 1 ст.9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (далі ПК України).
Поняття, які вживаються у Податковому кодексі України визначені статтею 14 цього Кодексу, за приписами  якої, зокрема, грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності (пп.14.1.39 п.14.1 ст.14).
Податкова застава - спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов`язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. Податкова застава виникає на підставах, встановлених цим Кодексом.
У разі невиконання платником податків грошового зобов`язання, забезпеченого податковою заставою, орган стягнення у порядку, визначеному цим Кодексом, звертає стягнення на майно такого платника, що є предметом податкової застави (пп.14.1.155 п.14.1 ст.14).
Податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (пп.14.1.156 п.14.1.ст.14).
Пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми грошових зобов`язань у встановлених цим Кодексом випадках та не сплачена у встановлені законодавством строки (пп.14.1.162 п.14.1 ст.14).
Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом (пп.14.1.175. п.14.1 ст.14).
Пунктом 20.1.28 ст.20 ПК України передбачено, що органи державної податкової служби мають право застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції та стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом.
За приписами п.56.18 ст.56 ПК України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.
При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.
Згідно до п.57.3 ст.57 ПК України у разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.
Відповідно до п.59.1 ст.59 ПК України, у разі, коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу.
Згідно п.87.9 ст.89 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.
Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Згідно п.92.1 ст.92 ПК України платник податків може відчужувати майно, що перебуває у податковій заставі, тільки за згодою контролюючого органу, а також у разі, якщо контролюючий орган впродовж десяти днів з моменту отримання від платника податків відповідного звернення не надав такому платнику податків відповіді щодо надання (ненадання) згоди.
Відповідно до пп.93.1.1 п.93.1 ст.93 ПК України майно платника податків звільняється з податкової застави з дня: отримання контролюючим органом підтвердження повного погашення суми податкового боргу в установленому законодавством порядку.
Відповідно до п.95.1 ст.95 ПК України орган державної податкової служби здійснює до платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
За приписами п.102.1 ст.102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.
Згідно п.102.4 ст.102 ПК України у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.
Згідно п.114.1 ст.114 ПК України граничні строки застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) до платників податків відповідають строкам давності для нарахування податкових зобов`язань, визначеним статтею 102 цього Кодексу.
Відповідно до п.126.1 ст.126 Податкового кодексу України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.
Згідно пп.129.1.1, 129.1.2 п.129.1 ст.129 ПК України нарахування пені розпочинається: при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження); при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного контролюючим органом у випадках, не пов`язаних з проведенням податкових перевірок, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).
Згідно пп.129.3.1 нарахування пені закінчується: у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань.
Виходячи з системного аналізу наведених норм, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що ПК України прямо передбачено, що при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, пеня нараховується починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, та закінчується у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань.
Таким чином відповідач дійшов помилкових висновків, пов`язуючи відлік строку давності у 1095 днів із фактичною сплатою позивачем узгодженої у 2011 році суми податкового зобов`язання, адже норма пункту 102.1. статті 102 ПК України пов`язує відлік строку давності саме із останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, які настали 01.01.2012 року, відносно чого представники сторін в судовому засіданні не заперечували. 
Так, як вірно встановлено судом першої інстанції, постановою ВАС України від 22.12.2011 року у справі №2-а-8828/09/1570 залишено без задоволення позовні вимоги ОСОБА_1 до ДПІ в Овідіопольському районі Одеської області про скасування податкового повідомлення-рішення №0003181702/0 від 12.02.2009 року, яким визначено податкове зобов`язання з ПДФО в сумі 3 298 500 грн. (основний платіж).
З дня прийняття судом касаційної інстанції остаточного рішення у справі податкове зобов`язання набуло статусу узгодженого та, в силу положень ст.57 ПК України, мало бути  самостійно погашено платником податків протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.
Матеріалами справи підтверджено, що позивачкою в порушення п.57.1 ст.57 ПК України у граничні терміни (а саме до 01.01.2012 року включно (рішення ВАСУ 22.12.2011 + 10 днів) не було сплачено узгодженої суми податкових зобов`язань.
З матеріалів справи вбачається, що 03.04.2012 року ДПІ в Овідіопольському районі Одеської області винесено податкову вимогу №11, якою ОСОБА_1 повідомлено про наявність станом на 03 квітня 2012 року податкового боргу платника податків за узгодженим грошовим зобов`язанням в сумі  3 298 500 грн. (т.1 а.с.102).
Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2012 року в справі №1570/4303/2012, яка залишена без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2012 року, з фізичної особи ОСОБА_1 стягнуто заборгованість у сумі 3 298 500 грн. по податку на доходи фізичних осіб.
17 січня 2013 року Одеським окружним адміністративним судом в справі №1570/4043/2012 видано виконавчий лист щодо стягнення з ОСОБА_1  заборгованості у сумі 3 298 500 грн. (т.1 а.с.19).
Примусове виконання судового рішення про стягнення з ОСОБА_1 податкового боргу було розпочато ДВС Овідіопольського районного управління юстиції.
З матеріалів справи також вбачається, що рішенням ДПІ в Овідіопольському районі від 22.01.2014 року №17 здійснено опис майна ОСОБА_1 у податкову заставу, а саме, нежилих приміщень офісів №№ 8 та 9 за адресою: АДРЕСА_1 , про що 23.01.2014 року складено відповідний акт №18/17-02 (а.с.100-101 т.1).
У листопаді 2014 року Державною виконавчою службою Овідіопольського районного управління юстиції було організовано прилюдні торги з реалізації нежилих приміщень офісів №№ 8,9 які знаходились за адресою: пров. Г.Вишневського, 13/1 м. Одеса, за результатом яких нежилі приміщення офісу №9 були реалізовані, а приміщення офісу №8 залишились нереалізованими через відсутність попиту.
Постановою від 25.02.2015 року ДВС Овідіопольського районного управління юстиції наклала арешт на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_2 (а.с.17 т.2).
Постановою ДВС Овідіопольського районного управління юстиції від 26.06.2015 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа щодо стягнення з ОСОБА_1 податкового боргу закінчено, матеріали передані до Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції за місцем знаходження виявленого майна боржника, при цьому у вказаній постанові зазначено, що примусовому  стягненню підлягає сума 2   971   428,15 грн. (а.с.4 т.2). 
Згідно інтегрованої картки платника податку станом на 28.11.2014 року зазначено суми операцій на 327 071,85 грн., 145 763,55 грн., 65 414,37 грн. В графі «недоїмка» зазначено сума 2 961 188,15 грн., в графі «залишок несплаченої пені» зазначено сума 147 714,86 грн. та в графі «заборгованість всього» зазначено сума 3 108 903,01 грн. (т.1 а.с.138). 
30 липня 2015 року державним виконавцем Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Койчевою О.Ф. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (т.2 а.с.29).
19.02.2019 року позивачка звернулась до Чорноморського управління ГУ ДФС в Одеській області із заявою щодо з`ясування існуючої заборгованості, в тому числі по пені та її розміру (т.1 а.с.26). 
У листі-відповіді «Про надання інформації» №3193/Д/15-32-53-08-09 від 26.02.2019 року позивачці повідомлено, що станом на 20.02.2019 року згідно даних ІС «Податковий блок» - «Облік платежів» - «Ведення ІКП» заборгованість всього складає 3 176 305,55 грн., в тому числі основний податковий борг 3 014 945,56 грн., та пеня 161 362,99 грн. (т.1 а.с.27).
03.04.2019 року на підстав договору на проведення незалежної оцінки об`єкта нерухомості №794/2019 від 02.04.2019 року на замовлення позивачки відбулась оцінка нежилого приміщення офісу №8 згідно якої ринкова вартість нежилих приміщень становить    3 992 000 грн. (т.1 а.с.36).
08.04.2019 року позивачка повторно звернулась до Чорноморського управління ГУ ДФС в Одеській області із заявою щодо з`ясування існуючої заборгованості, в тому числі по пені та її розміру (т.1 а.с.28). 
У листі-відповіді «Про надання інформації» №8026/Д/15-32-53-08-05 від 24.04.2019 року позивачку повідомлено, що згідно даних ІС «Податковий блок» - «Облік платежів» - «Ведення ІКП» заборгованість складає 3 176 780,51 грн., в тому числі основний платіж складає 3 013 996,56 грн., пеня 162 784,17 грн. (т.1 а.с.29).
За даними інтегрованої картки платника податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати ОСОБА_1 станом на 30.04.2019 року в графі «недоїмка» зазначено 3 013 996,34 грн., в графі «залишок несплаченої пені» зазначено сума 162 784,17 грн. та в графі «заборгованість всього» зазначено сума 3 176 780,51 грн. (т.1 а.с.161).
Платіжним дорученням №1943726441 від 06.05.2019 року позивачкою було перераховано до УДКСУ в Овідіопольському районі Одеської області 3 176 780,51 грн., як сплата боргу згідно виконавчого листа, виданого Одеським окружним адміністративним судом 17.01.2013 року по адміністративній справі №1570/4303/2012 (т.1 а.с.20).
Згідно ІКП податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати ОСОБА_1 станом на 06.05.2019 року сума 3 176 780,51 грн. відображена як надходження до бюджету коштів у рахунок погашення податкового боргу/недоїмки з єдиного внеску (т.1 а.с.161).
Згідно ІКП податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати ОСОБА_1 станом на 06.05.2019 року в графі «недоїмка» зазначено 70 499,55 грн., в графі «сума пені» зазначено сума 4 381 563,20 грн. з 03.04.2012 по 05.05.2019 та в графі «залишок несплаченої пені» зазначено сума               4 544 347,37 грн. та в графі «заборгованість всього» сума 4 614 846,92 грн.
14.05.2019 року позивачка звернулась до ГУ ДФС в Одеській області із заявою щодо узгодження відчуження заставного майна, а саме офісу №8, розташованого за адресою:          м. Одеса, пров. Г.Вишневського,13/1.
Листом-відповіддю «Про надання інформації» №10139/Д/15-32-53-08-09 від 21.05.2019 року позивачку повідомлено, що згідно даних ІС «Податковий блок» в КОР по податку на доходи фізичних осіб у платника податків фізичної особи ОСОБА_1 рахується податковий борг на загальну суму 4 481 962,23 грн., тому для надання згоди щодо відчуження майна, яке перебуває у податковій заставі позивачка зобов`язана надати перелік майна, яке перебуває у її  власності (т.1 а.с.30).
Згідно даних інтегрованої картки платника податку станом на 31.08.2019 року за ОСОБА_1 рахується заборгованість у розмірі 5 085 262,59 грн. (т.1 а.с.181).
Судом першої інстанції також встановлено, що ДПІ в Овідіопольському районі ГУ Міндоходів в Одеській області 12.06.2014 року, 02.12.2014 року, 27.10.2015 року було проведено камеральні перевірки своєчасності сплати податку на доходи фізичних осіб фізичною особою ОСОБА_1 , за результатами яких складено відповідні акти від 02.12.2014 року, від 12.06.2014 року, від 27.10.2015 року, якими зафіксовано порушення позивачкою терміну сплати ПДФО за 2013, 2014, 2015 роки (т.1 а.с.68-71, 114-117).
За результатами перевірок, з урахуванням акту перевірки №391/17-0 від 12.02.2012 року, податкового повідомлення-рішення №0003181702/0 від 12.02.2009 року та постанови ВАС України від 22.12.2011 року у справі №2-а-8828/09/1570, податковим органом винесено податкове повідомлення рішення №0011401702 від 02.07.2014 року на суму 2 560 грн., №0000211702 від 15.01.2015 року на суму 65 414,37 грн., №0033091701 від 10.11.2015 року на суму 512 грн. за затримку сплати узгодженого грошового зобов`язання в сумі 3 298 500 грн. по податку на доходи фізичних осіб (т.1 а.с.105-108).
Судом встановлено що на зазначені податкові зобов`язання, починаючи з моменту визнання суми грошового зобов`язання узгодженою, відбулося нарахування пені.
З матеріалів справи вбачається, що позивачкою в період з 13.12.2012 року по 06.05.2019 року здійснювалось погашення узгодженого податкового зобов`язання.
Згідно ІКП податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати ОСОБА_1 здійснено погашення податкового богу на суму 354 988,27 грн.
Колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, що оскільки сума податкового боргу ОСОБА_1 є узгодженою з 22.12.2011 року та граничні строки сплати цього боргу сплинули, здійснення розрахунку штрафних санкцій, які застосовані до позивачки згідно податкового повідомлення-рішення №0128705307 від 18.06.2019 року за затримку сплати грошового зобов`язання в сумі 3 016 501,80 грн. та зобов`язання сплатити штраф у розмірі 20 % у сумі 603 300,36 грн. поза межами 1095 днів є протиправним.
Враховуючи дату прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення №0003181702/0, а саме 12.02.2009 року, яким до позивачки застосовані штрафні санкції, постанови ВАС України в справі №2-а-8828/09/1570, а саме 22.12.2011 року, після якої сума визнана узгодженою, а також дату граничних строків сплати податкового боргу, а саме, до 01.01.2012 року, не проведення перевірок щодо своєчасності сплати ПДФО фізичною особою ОСОБА_1 у період з 27.10.2015 року по 12.05.2019 роки, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що податкове повідомлення-рішення №0128705307 від 18.06.2019 року в частині суми штрафу у розмірі 603 300,36 грн. прийняте ГУ ДФС в Одеській області поза межами 1095 днів, у зв`язку з чим вимога позивача щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №0128705307 від 18.06.2019 року підлягає задоволенню.
Судом першої інстанції також встановлено, що протягом усього періоду існування податкової заборгованості з податку на доходи фізичних осіб ОСОБА_1 сплачувалися суми штрафних санкцій за несвоєчасне погашення боргу згідно податкових повідомлень-рішень №0011401702 від 02.07.2014 року на суму 2 560,00 грн.; №0000211702 від 15.01.2015 року на суму 65 414,37 грн.; №0033091701 від 10.11.2015 року на суму 512,00 грн.; №0444081305 від 24.09.2018 року на суму 2 0133,18 грн., а також остаточно погашено 06.05.2019 року суму пені у розмірі 162 784,17 грн., що підтверджується належними доказами, наявними в матеріалах справи.
Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги встановлені обставини у їх сукупності, судова колегія вважає вірним висновок суду першої інстанції, що нарахування податковим органом пені в розмірі 4 481 962,23 грн. відповідно до ст.102 ПК України здійснено без нарахувань за період з 01.01.2012 року по 03.04.2012 року та без урахування обставин погашення позивачкою штрафних санкцій та пені за несвоєчасну сплату основної суми заборгованості, яка виникла на підставі податкового повідомлення-рішення №0003181702/0 від 12.02.2009 року.
Таким чином позовні вимоги позивачки в частині визнання протиправними дій ГУ ДФС в Одеській області щодо нарахування 06.05.2019 року пені саме в розмірі 4 481 962,23 грн. та зобов`язання ГУ ДПС в Одеській області виключити з інтегрованої картки платника податку на доходи фізичних осіб ОСОБА_1 суму пені у розмірі 4 481 962,23 грн., нараховану 06.05.2019 року підлягають задоволенню.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 05.07.2019 року по справі №820/11541/13-а, від 06.02.2018 року по справі №807/2097/16, від 10.05.2018 року по справі №820/3544/17.
Що стосується вимог про зобов`язання відповідача звільнити з податкової застави майно ОСОБА_1 , а саме - нежилі приміщення офісу №8, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 Одеса, пров. АДРЕСА_3 .Вищневського, АДРЕСА_4 /1 судова колегія зазначає наступне.
Умови припинення податкової застави визначені статтею 93 ПК України, відповідно до пункту 93.1якої майно платника податків звільняється з податкової застави з дня: отримання контролюючим органом підтвердження повного погашення суми податкового боргу в установленому законодавством порядку; визнання податкового боргу безнадійним; набрання законної сили відповідним рішенням суду про припинення податкової застави у межах процедур, визначених законодавством з питань банкрутства; отримання платником податків рішення відповідного органу про визнання протиправними та/або скасування раніше прийнятих рішень щодо нарахування суми грошового зобов`язання або його частини (пені та штрафних санкцій) внаслідок проведення процедури адміністративного або судового оскарження.
За приписами пункту 93.2 ПК України, підставою для звільнення майна платника податків з-під податкової застави та її виключення з відповідних державних реєстрів є відповідний документ, що засвідчує закінчення будь-якої з подій, визначених підпунктами 93.1.1 - 93.1.5 пункту 93.1 цієї статті.
Аналіз наведених правових норм чинного законодавства дає підстави для висновку, що право податкової застави виникає в силу закону та не потребує письмового оформлення, опис майна проводиться на підставі рішення контролюючого органу, а акт опису майна лише фіксує певний перелік майна.
При цьому, підставою для звільнення майна з податкової застави є відповідний документ, що засвідчує закінчення подій, наявність яких зумовили виникнення права податкової застави.
Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 13 лютого 2020 року по справі №560/495/19.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, 24.01.2014 року ДПІ в Овідіопольському районі Одеської області на підставі виконавчого листа №1570/4303/2012 та наявного податкового боргу 3 298 500,00 грн. був зроблений опис майна   ОСОБА_1 у податкову заставу, а саме нежилих приміщень офісів №8 та №9 за адресою: АДРЕСА_1 .
У листопаді 2014 року нежилі приміщення офісу №9 були реалізовані Державною виконавчою службою на прилюдних торгах, а нежилі приміщення офісу №8 реалізовані не були у зв`язку з відсутністю попиту.
При цьому, остаточна заборгованість позивачки по податку на доходи фізичних осіб за виконавчим листом №1570/4303/2012 складала 3 176 780,51 грн., що підтверджується листами ГУ ДФС в Одеській області №3193/Д/15-32-53-08-09 від 26.02.2019 року та №8026/Д/15-32-53-08-05 від 24.04.2019 року (т.1 а.с.27, 29).
Після отримання позивачкою від податкового органу офіційної інформації щодо розміру податкового боргу, 07.05.2019 року ОСОБА_1 платіжним дорученням №1943726441 від 06.05.2019 року було перераховано до УДКСУ в Овідіопольському районі Одеської області 3 176 780,51 грн. (т.1 а.с.20), що не заперечується представником відповідачів.
Таким чином, отримання контролюючим органом підтвердження повного погашення суми податкового боргу в установленому законодавством порядку відбулось саме 06.05.2019 року.
Між тим судова колегія звертає увагу, що адміністративний суд у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень.
Аналіз норм Кодексу адміністративного судочинства України свідчить про те, що завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень, оскільки ключовим його завданням є здійснення правосуддя.
Отже, під дискреційним повноваженням суд розуміє таке повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, що визначений законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення.
Таким чином, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, що повноваженнями звільнна звільнення з податкової застави нежилих приміщень офісу №8, що розташовані за адресою: м. Одеса, провулок Генерала Вишневського, 13/1 наділений виключно податковий орган у порядку, встановленому ст.93 Податкового кодексу України.
А відтак, з метою належного захисту прав позивачки та відновлення фінансового стану останньої, єдиним ефективним способом захисту, без втручання у дискреційні повноваження податкового органу щодо звільнення майна з податкової застави, є зобов`язання Головного управління ДПС в Одеській області розглянути питання звільнення з податкової застави майна ОСОБА_1 , а саме - нежилих приміщень офісу №8, що розташовані за адресою: м. Одеса, провулок Вишневського Генерала, АДРЕСА_4 1, з урахуванням обставин та висновків, встановлених в судовому рішенні щодо правомірного нарахування суми пені на суму податкового боргу, строків її узгодження та правомірності накладення штрафу.
Беручи до уваги вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, вірно встановлено фактичні обставини справи та їм надано вірну правову оцінку.
Постанова суду першої інстанції викладена достатньо повно, висновки обґрунтовані з посиланням на конкретні норми Законів України та відповідають чинному законодавству, а доводи апеляційної скарги цих висновків суду не спростовують.
За таких обставин підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції колегія суддів не вбачає, а доводи апеляційної скарги вважає такими, що висновків суду не спростовують.
Керуючись ст. ст. 308, 311,315, 316, 320, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області залишити без задоволення. 
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 березня 2020 року – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. 

Головуючий суддя 	 	Косцова І.П.	
Судді	    	Осіпов Ю.В.   Скрипченко В.О.	
          Повне судове рішення складено 27.07.2020року.