Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2020 року                                                         м. Рівне

Суддя Рівненського апеляційного суду - Полюхович О.І.,
з участю:
особи, яка притягається
до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 
потерпілого - ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 28 серпня 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 28 серпня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) грн.
З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 28 травня 2020 року о 14 год. 50 хв. на вул. Чорновола в м. Рівне, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки «Мерседес», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по другорядній дорозі по вул. Поперечна 4, не надав дорогу транспортному засобу марки «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_2 , який наближався до перехрещення проїзних части по головній дорозі, внаслідок чого допустив зіткнення транспортних засобів, чим порушив пункт 16.11 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.
В поданій апеляційній скарзі  ОСОБА_1  зазначає, що при винесені постанови судом неповно з`ясовано обставини справи, у зв`язку з чим висновок суду не відповідає фактичним обставинам справи. Просить постанову суду скасувати та закрити провадження на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. 
Заслухавши доводи  ОСОБА_1  на підтримання апеляційної скарги, думку потерпілого ОСОБА_2 про залишення постанови суду без зміни, перевіривши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення « поза розумним сумнівом » ( рішення ЄСзПЛ « Авшар проти Туреччини »). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Відповідно до ст. 17 Закону України " Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини ", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту ( рішення Європейського суду з прав людини, справа " Коробов проти України " № 39598 / 03 від 21 липня 2011 року ), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування « поза розумним сумнівом » ( рішення від 18 січня 1978 року у справі « Ірландія проти Сполученого Королівства » ( Ireland v.the UnitedKingdom ), п. 161, Series A заява № 25).
Матеріали даного провадження вказують на те, що суд першої інстанції не забезпечив належний розгляд та постановлення законного і обґрунтованого рішення з огляду на наступне.
Диспозиція ст. 124 КУпАП передбачає певні наслідки як обов`язковий елемент об`єктивної сторони цього правопорушення: пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, що знаходиться у причинному зв`язку з порушенням правил дорожнього руху.
Із матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 інкримінується порушення п. 16.11 Правил Дорожнього руху України (а.с.2).
Відповідно до п. 16.11 Правил дорожнього руху України на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.
Під час апеляційного розгляду надав пояснення, що 8 травня 2020 року о 14 год. 50 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Mercedes-Benz» на іноземній реєстрації, д.н.з. НОМЕР_1 . Виїхавши з парковки від кафе «МАЦУРІ», що знаходиться за адресою В. Чорновола, 60, в м. Рівне, зупинився по вул. Поперечна перед перехрестям вул. Поперечна - В. Чорновола для того, щоб надати перевагу транспортним засобам, що рухались головною дорогою по вул. В. Чорновола. Коли ОСОБА_1 стояв перед вказаним перехрестям та пропускав транспортні засоби, що рухались головною дорогою, інший автомобіль, який рухався з лівої сторони по вул. В. Чорновола в напрямку вул. С. Бандери зупинився, для того, щоб пропустити його. ОСОБА_1 переконавшись в безпечності маневру, почав здійснювати рух, однак в момент коли виїхав на праву смугу головної дороги по вул. В. Чорновола для руху в напрямку вул. Соборна, транспортний засіб «Mercedes-Benz» д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався на великій швидкості, перетнув вузьку суцільну лінію дорожньої розмітки (1.1) та допустив зіткнення з його транспортним засобом.
Допитаний потерпілий ОСОБА_3 надав пояснення, що місцем зіткнення автомобілів була смуга в напрямку його руху. Зазначив, що він не здійснював виїзд на зустрічний смугу руху. 
Суд критично відноситься до пояснень ОСОБА_3 , оскільки вони повністю спростовуються наданим  ОСОБА_1 відео з місця дорожньо-транспортної пригоди.
Із вказаного відео слідує, що зіткнення транспортних засобів відбулося на смузі руху, яку ОСОБА_1 зайняв згідно до вимог ПДР України та відповідно на зустрічній смузі руху для водія автомобіля «Mercedes-Benz» д.н.з. НОМЕР_2 - ОСОБА_3 .
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, оскільки при апеляційному розгляді справи було спростовано, що  ОСОБА_1  порушив п.16.11 Правил дорожнього руху України. 
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги та закриття провадження у справі, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
На підставі наведеного та керуючись ст.6 ЄКПЛ, ст.ст. 294 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 28 серпня 2020 року відносно ОСОБА_1 - скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя Рівненського
апеляційного суду                                         О.І. Полюхович