ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2020 року	Львів	Справа № 460/3915/19 пров. № А/857/4554/20	

 Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії: 
головуючого судді                                                  Кушнерика М.П.
суддів                                                                       Большакової О.О., Заверухи О.Б.
за участю секретаря судового засідання                      Юник А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2020 року, прийняте суддею Дудар О.М. в м.Рівне, повний текст рішення складено 28 лютого 2020 року, у справі № 460/3915/19 за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, зобов`язання вчинення певних дій, -

                                                          встановив:

ФОП ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Рівненській області від 10.09.2019 №0001645013, зобов`язавши внести зміни до картки особового рахунку шляхом скасування нарахованого штрафу у сумі 8531,64 грн.
Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 17.08.2019 ОСОБА_1 було сплачено єдиний податок з фізичних осіб-підприємців. 20.08.2019 позивач самостійно виявила, що оплата податку відбулася помилково на розрахунковий рахунок казначейства України, проте одержувачем було помилково вказано УК у Здолбунівському районі - с.М.Мощаниця. Відразу подала відповідачу заяву про зарахування неправильно сплачених коштів на належний рахунок. За її заявою кошти було зачислено правильно.
Допущена позивачем помилка не свідчить про несплату необхідної суми єдиного податку у визначений законодавством строк, не спричинила настання негативних наслідків або збитків для відповідного бюджету та держави в цілому.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2020 року позов задовольнено повністю. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення форми "Ш" від 10.09.2019 №0001645013 про зобов`язання сплатити штраф у сумі 8531,64 грн. Зобов`язано Головне управління ДПС у Рівненській області здійснити коригування особового рахунку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 шляхом виключення з особового рахунку платника податків нарахованого штрафу за платежем "єдиний податок з доходів фізичних осіб" у сумі 8531,64грн.
Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, Головне управління ДПС у Рівненській області подало апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, порушено норми матеріального права - п.126.1 ст.122, п.295.3 ст.295 ПК України та процесуального права.
В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що під час проведення камеральної перевірки податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 було виявлено порушення нею строку сплати податкового зобов`язання у сумі 85316,40грн: граничний термін сплати - 20.08.2018, фактично сплачено - 29.08.2018. 
У зв`язку з чим до позивача спірним податковим повідомленням-рішенням було застосовано штрафні санкції відповідно до п.126.1 ст.126 Податкового кодексу України. 
Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю.
Відзиву на апеляційну скаргу не подано, що не перешкоджає розгляду справи по суті.
Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, належним чином повідомлені про дату, місце та час розгляду справи, а тому колегія суддів вважає за можливе проводити розгляд справи відповідно до ч.4 ст.229, ч.2 ст.313 КАС України та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.
Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом встановлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), зареєстрована як фізична особа - підприємець 15.09.2016, номер запису - 26050000000007246. Перебуває на обліку як платник податку у контролюючому органі з 15.09.2016, перебуває на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності, сплачує єдиний податок як платник третьої групи. Основним видом економічної діяльності підприємця за КВЕД є 01.63 Післяурожайна діяльність. 
08.08.2019 ФОП ОСОБА_1 було подано податкову декларацію платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця за півріччя 2018 року, у рядку 14 якої визначено суму єдиного податку, що підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками звітного податкового періоду - 85341,31 грн (а.с.13).
17.08.2018 позивачем було сплачено єдиний податок з фізичних осіб у сумі 85341,31 грн, що підтверджується квитанцією від 17.08.2018 №2945577 (а.с.14).
20.08.2018 ФОП ОСОБА_1 звернулася до Головного управління ДФС у Рівненській області із заявою щодо перерахування неправильно сплачених коштів у сумі 85341,31 грн з рахунку НОМЕР_3 на рахунок НОМЕР_2    (а.с.15).
25.06.2019 позивачем було отримано акт про результати камеральної перевірки податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця від 13.06.2019 №010567/17-00-50-13/ НОМЕР_1 (а.с.18).
У зазначеному акті зафіксовано порушення ФОП ОСОБА_1 п.295.3 ст.295 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України - не сплачено податкове зобов`язання з єдиного податку з фізичних осіб (18050400) протягом граничних строків нарахування, а саме: граничний термін сплати - 20.08.2018, дата сплати - 29.08.2018, кількість днів затримки - 9, сума сплаченого податкового боргу - 85316,40 грн.
01.07.2019 позивачем було подано до Головного управління ДФС у Рівненській області заперечення на акт перевірки від 13.06.2019 №010567/17-00-50-13/ НОМЕР_1 (а.а.с.20-23).
Надалі ФОП ОСОБА_1 було отримано акт про результати камеральної перевірки податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця від 22.08.2019 №013451/17-00-50-13/ НОМЕР_1 (а.с.24).
У зазначеному акті зафіксовано порушення, тотожні відображеним у акті від 13.06.2019 №010567/17-00-50-13/ НОМЕР_1 .
10.09.2019 позивачем було подано до Головного управління ДФС у Рівненській області заперечення на акт перевірки від 22.08.2019 №013451/17-00-50-13/ НОМЕР_1 (а.а.с.26-28).
За наслідком розгляду заперечень, Головним управлінням  ДФС у Рівненській області висновок, викладений в акті перевірки, залишений без змін, про що позивача повідомлено листом від 23.09.2019 №ФОП/1/17-00-53-05 (а.с.30).
На підставі акту перевірки від 22.08.2019 №013451/17-00-50-13/ НОМЕР_1 Головним управлінням ДФС у Рівненській області на підставі ст.ст.122, 126 Податкового кодексу України прийнято податкове повідомлення-рішення від 10.09.2019 №0001645013, яким ФОП ОСОБА_1 за затримку на 10 календарних днів сплати грошового зобов`язання з єдиного податку в сумі 85316,40 грн. зобов`язано сплатити штраф у розмірі 10% - у сумі 8531,64 грн (а.с.32).
Вважаючи зазначене податкове повідомлення-рішення протиправним, позивач звернулася з позовом до суду.
Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що дії позивача, не містять ознак бездіяльності при сплаті узгодженої суми грошового зобов`язання і таке не може бути підставою для застосування штрафу, передбаченого п.126.11 ст.126 ПК України, а тому оспорене податкове повідомлення-рішення є протиправним і підлягає скасуванню, виходячи з наступного.
Відповідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Податковий кодекс України  (далі -  ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Згідно до підпунктом  16.1.4  пункту  16.1  статті  16 ПК України  платник податків зобов`язаний: сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Відповідно до підпункту  14.1.39  пункту  14.1  статті  14 ПК України  грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Платники єдиного податку третьої групи сплачують єдиний податок протягом 10 календарних днів після граничного строку подання податкової декларації за податковий (звітний) квартал - п.295.3 ст.295 Податкового кодексу України.
Згідно із п.126.1 ст.126 Податкового кодексу України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20   відсотків погашеної суми податкового боргу.
Частиною першою  статті 43 Бюджетного кодексу України  встановлено, що при виконанні державного бюджету і місцевих бюджетів застосовується казначейське обслуговування бюджетних коштів. Державна казначейська служба України, діяльність якої спрямовується і координується через Міністра фінансів України, забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунку, відкритого у Національному банку України.
Згідно із частиною п`ятою  статті 45 Бюджетного кодексу України  податки і збори (обов`язкові платежі) та інші доходи державного бюджету визнаються зарахованими до державного бюджету з дня зарахування на єдиний казначейський рахунок.
Пунктом 22.4 статті 22 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" від 05.04.2001 №2346-ІІІ визначено, що при використанні розрахункового документа ініціювання переказу для платника вважається завершеним з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника.
ФОП ОСОБА_1 17.08.2018, тобто у строк, передбачений п.295.3 ст.295   Податкового кодексу України, здійснила оплату єдиного податку за другий квартал 2018 року в сумі 85316,40 грн, проте помилково у квитанції зазначила рахунок НОМЕР_3, призначений для обслуговування коштів єдиного податку, що сплачуються до місцевого бюджету з одержувачем - УК у Здолбунівському районі - с.М.Мощаниця, а не відповідний рахунок НОМЕР_2, призначений для обслуговування коштів єдиного податку, що сплачується за одержувачем УК у Здолбунівському районі - с.Н.Мощаниця. Зазначена помилка була виявлена позивачем самостійно, й відразу після виявлення нею вживалися заходи для усунення помилки, про що свідчить заява до відповідача від 20.08.2018 (а.с.14, 15).
Згідно листа Головного управління Державної казначейської служби України у Рівненській області від 07.02.2010 №05-08-06/681, 17 серпня 2018 року кошти в сумі 85341,31грн згідно з меморіальним ордером від 17.08.2018 № 2995680.1, що надійшли на рахунок НОМЕР_4 в УДКСУ у Здолбунівському районі (отримувач - УК у Здолб.р-ні/с.М.Мощаниця/18050400, ЄДРПОУ 37993013) зараховані до загального фонду місцевого бюджету за кодом класифікації доходів бюджету 18050400 "Єдиний податок з фізичних осіб", призначення платежу: "*;101; НОМЕР_1 ; 18050400, Єдиний податок з фізичних осіб ОСОБА_1 . Перераховано повністю;;;".
29.08.2018 кошти в сумі 85341,31 грн згідно з платіжним дорученням №6976-17 від 28.08.2018, сформованого УДКСУ у Здолбунівському районі на підставі висновку про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені від 28.08.2018 №6976-17, наданого Рівненською ОДПІ ГУ ДФС у Рівненській області, були перераховані з рахунку № НОМЕР_3 : отримувач - УК у Здолб.р-ні/с.М.Мощаниця/18050400 на рахунок НОМЕР_2: отримувач УК у Здолб.р-ні/с.Н.Мощаниця/18050400; призначення платежу: "*;108; НОМЕР_1 ;перерахування єдиного податку з ф/о ОСОБА_1 ; 28.08.2018; 6976-17;".
Тобто, сплачені позивачем 17.08.2018 кошти в сумі 85341,31 грн були зараховані до загального фонду місцевого бюджету за кодом класифікації доходів бюджету 18050400 "Єдиний податок з фізичних осіб", а 29.08.2018 органом Державного казначейства на підставі висновку відповідача було змінено лише рахунок отримувача.
Апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції, що дії позивачки, не містять ознак бездіяльності платника податків при сплаті узгодженої суми грошового зобов`язання, а тому не можуть бути підставою для застосування штрафів, передбачених пунктом  126.1  статті  126 Податкового кодексу України.
Крім того, для підтвердження факту несплати узгодженої суми грошового зобов`язання необхідно встановити, що у строк, передбачений пунктом  295.3  статті  295 ПК України, платник податків не вчинював дії, спрямовані на перерахування узгодженої суми грошового зобов`язання до Державного бюджету.
Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду, на які покликається суд першої інстанції і які підлягають застосуванню, відповідно до ч.5 ст.242 КАС України.
Щодо правомірності проведення контролюючим органом порядку проведення перевірки, то апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції, що відповідачем не дотримано порядку проведення камеральної перевірки, оскільки не враховано дані з податкових декларацій та відповідних реєстрів, що можуть свідчити про дату сплати позивачем грошового зобов`язання з єдиного податку.
Судом встановлено, що з акту камеральної перевірки, на підставі якого було прийнято спірне податкове повідомлення-рішення вбачається, що інспектор, проводячи перевірку, використав лише заяву позивача про застосування спрощеної системи №4782 від 16.09.2016, тоді, як в силу вимог п.76.1 ст.76 Податкового кодексу України камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність. 
Згідно пп.75.1.1. п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України, камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.
Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.
Щодо правомірності податкового повідомлення-рішення від 10.09.2019 №0001645013, то апеляційний суд виходив з наступного.
Відповідно до п.86.2 ст.86 Податкового кодексу України, за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
Судом встановлено, що спірне податкове повідомлення-рішення прийнято на підставі акту перевірки від 22.08.2019 №013451/17-00-50-13/ НОМЕР_1 .
Разом з тим, позивачем було отримано від відповідача не оформлений належним чином акт від 13.06.2019 №010567/17-00-50-13/ НОМЕР_1 , в якому зафіксоване порушення, тотожне викладеному в акті від 22.08.2019 №013451/17-00-50-13/ НОМЕР_1 .
Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, і з таким погоджується апеляційний суд, що навність одночасно двох актів, складених за результатом камеральної перевірки податкової декларації платника єдиного податку - ФОП ОСОБА_1 , у яких зафіксоване одне й теж порушення, не можна розцінюватися як технічна помилка, оскільки розбіжності існують як в номері акту, так і в даті його складання. При цьому, акт від 22.08.2019 №013451/17-00-50-13/ НОМЕР_1 було складено відповідачем після надіслання позивачем заперечень на акт від 13.06.2019 №010567/17-00-50-13/ НОМЕР_1 . Про результати розгляду таких заперечень позивача, всупереч вимогам п.86.7 ст.86 Податкового кодексу України, повідомлено не було. 
Щодо позовної вимоги про зобов`язавши внести зміни до картки особового рахунку шляхом скасування нарахованого штрафу, то суд першої інстанції правильно зіслався на Порядок ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджету, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 №422, згідно з яким оперативний облік податків і зборів, митних та інших платежів до бюджету, єдиного внеску здійснюється органами ДФС в інформаційній системі органів ДФС та зобов`язав відповідача внести зміни до картки особового рахунку позивача шляхом скасування нарахованого спірним податковим повідомленням-рішенням штрафу.
Відповідно до ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на  яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Апеляційний суд відхиляє решту доводів апелянта, які наведені у поданій апеляційній скарзі, оскільки такі на правильність висновків суду не впливають, а, відтак, не можуть покладатися в основу скасування чи зміни оскарженого судового рішення.
Отже, доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до правильного вирішення справи.

Керуючись ч.3 ст.243, ст.ст.  308,  315,  316,  321,  322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,- 

                                                          постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області - залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2020 року у справі № 460/3915/19, - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції. 

Головуючий суддя	 	М. П. Кушнерик 	
судді	 	О. О. Большакова 	
 	 	О. Б. Заверуха  	
Повне судове рішення складено 25.08.2020