КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 № 33/824/971/2020                                                          Постанова винесена суддею Мельниченко Л.А. 
 Категорія: ч. 1 ст. 183-1 КУпАП
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И
 
            03 липня 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Павленко О.П., за участю ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу
            ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Забір`я Жовківського району Львівської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 16 січня 2020 року
 
                                                            в с т а н о в и в:
 
            Постановою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 16 січня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді 120 годин суспільно корисних робіт.
            Крім того, стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп. 
            
            Як зазначив суддя місцевого суду, із даних, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення від 06 листопада 2019 року, вбачається, що ОСОБА_1  не сплачує аліменти ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до виконавчого листа, виданого 10 серпня 2012 року Варвинським районним судом Чернігівської області, що призвело до виникнення заборгованості в сумі       255 572 грн. 50 коп., сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, сукупний розмір якої згідно розрахунку за період з 08 серпня 2018 року по 01 жовтня 2019 року становить 70 086 грн. 33 коп.
 
            В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову Дніпровського районного суду                     м. Києва від 16 січня 2020 року скасувати, а провадження в справі закрити. 
За доводами ОСОБА_1 суд не надав належної оцінки долученим ним до матеріалів справи доказам, які свідчать, що державним виконавцем було неправильно визначено розмір заборгованості з несплати аліментів. Зокрема, звертає увагу на те, що за адресою: АДРЕСА_2 він ніколи не проживав і зазначене було відомо державному виконавцю. До протоколу державним виконавцем не долучено розрахунку заборгованості, що унеможливлює встановлення правильності її нарахування, наявності підстав для притягнення до відповідальності та відповідно є перешкодою для добровільного погашення заборгованості. Водночас заборгованість визначалась державним виконавцем на підставі даних про середній заробіток по м. Києву, хоча в м. Києві він не проживав, протягом 2013-2014 року сплачував аліменти ОСОБА_2 через Укрпошту, в період 2015-2016 років перебував в зоні АТО та отримував заробітну плату, яка мала враховуватись при визначенні заборгованості. 
Крім того, вважає, що в справі про адміністративне правопорушення 01 січня 2020 року сплинули строки накладення адміністративного стягнення, проте суд не закрив провадження, дійшовши безпідставного висновку, що дане правопорушення є триваючим.
 
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 на підтримку вимог апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративні правопорушення та доводи поданої скарги, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.
 
Відповідно до положень ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.  
Розглядаючи справи про адміністративне правопорушення, суддя, як це визначено у ст. 245 КУпАП, повинен всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати всі обставини справи на основі належно досліджених та оцінених в судовому засіданні доказів та вирішити справу в точній відповідності з законом.
Водночас, згідно з вимогами ст.ст. 278, 280 КУпАП, суддя при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За змістом ст. 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, який є одним з основних джерел доказів, має містити дату і місце його складення, посаду, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Крім того, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
 
Проте, як видно з матеріалів справи стосовно ОСОБА_1 ,  наведені вимоги закону при складанні протоколу про адміністративні правопорушення та оформленні матеріалів справи, розгляді справи в суді та винесенні суддею постанови дотримані не були.
 
З матеріалів справи вбачається, що 06 листопада 2019 року головним державним виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Нікітіною М.О. було складено протокол щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП.
            За змістом протоколу ОСОБА_1  не сплачує аліменти ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призвело до виникнення заборгованості в сумі 255 572 грн. 50 коп., сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, сукупний розмір якої згідно розрахунку за період з 08 серпня 2018 року по 01 жовтня 2019 року становить 70 086 грн. 33 коп.
До протоколу про адміністративне правопорушення державним виконавцем було долучено: виконавчий лист від 10 серпня 2012 року, виданий Варвинським районним судом Чернігівської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі 1/3 усіх його доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з червня 2012 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 4); постанову про відкриття виконавчого провадження від 29 листопада 2012 року (а.с. 5); заяву ОСОБА_2 щодо прийняття до виконання виконавчого документа від 05 листопада 2012 року (а.с. 6); копію апеляційної скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Варвинського районного суду Чернігівської області від 28 травня 2013 року (а.с. 7-9); акт державного виконавця від 13 червня 2019 року, за змістом якого в  кв. АДРЕСА_2 ОСОБА_1 не мешкає та ніколи не мешкав (а.с. 10); пояснення ОСОБА_1 , де він також указав, що  в м. Києві не проживав, два роки сплачував аліменти через Укрпошту, в період 2015 - 2016 років брав участь в АТО (а.с. 11-12).     
Проте до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено розрахунку заборгованості  ОСОБА_1 з несплати аліментів, не дивлячись на те, що останній  оспорює розмір заборгованості, вказаний в протоколі про адміністративне правопорушення та вважає, що така заборгованість визначена державним виконавцем неправильно. 
 
Приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, суддя місцевого суду залишив поза увагою те, що фактичні обставини правопорушення, викладені в протоколі, зокрема щодо періоду та розміру заборгованості, не узгоджуються з поясненнями ОСОБА_1 та представленими ним документами. 
При цьому, з огляду на відсутність розрахунку заборгованості, неможливо перевірити доводи ОСОБА_1 щодо періодів сплати ним аліментів та обґрунтованості визначеного державним виконавцем розміру заборгованості, що в свою чергу має значення для правильного встановлення фактичних обставин правопорушення.
 
            З метою перевірки доводів апеляційної скарги в судове засідання апеляційного суду викликалась головний державний виконавець Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Нікітіна М.О., але в судове засідання вона не прибула та про причини неявки суд не повідомила. 
За змістом ч. 2 ст. 255 КУпАП обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в ньому відомостей покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд.
Проте, в інший спосіб, ніж шляхом дослідження матеріалів виконавчого провадження та розрахунку заборгованості з несплати аліментів, перевірити заперечення ОСОБА_1 на протокол про адміністративне правопорушення та викладені в ньому фактичні обставини правопорушення, неможливо. 
 
Враховуючи наведене, є обґрунтованими доводи ОСОБА_1 про те, що суд розглянув справи про адміністративне правопорушення без всебічного та об`єктивного з`ясування її обставин. Отже постанову судді не можна вважати законною та обґрунтованою, тому вона підлягає скасуванню. 
       
З огляду на те, що наведені недоліки при оформленні матеріалів справи про адміністративне правопорушення унеможливлюють здійснення перевірки доводів                        ОСОБА_1 щодо неправильного визначення державним виконавцем періоду та розміру заборгованості і відповідно постановити законне та обґрунтоване рішення в цій справі, матеріали справи за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП щодо ОСОБА_1 підлягають поверненню до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві для доопрацювання та належного оформлення матеріалів справи.   
Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.
            На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,
 
п о с т а н о в и в:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 16 січня 2020 року, якою  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого     ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення у виді 120 годин суспільно корисних робіт та стягнуто судовий збір - скасувати.
Прийняти нову постанову, якою матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП стосовно ОСОБА_1 повернути до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві для доопрацювання та належного оформлення матеріалів справи.   
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду                                             О.П. Павленко