КИЇВСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД  

         
           Справа № 22-ц/824/6163/2020                                     Головуючий у 1-й інстанції Чірков Г.Є.
363/3216/19                                                                          Доповідач: Чобіток А.О.
        
ПОСТАНОВА
Іменем України
 
17 серпня  2020 року Київський апеляційний суд  у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
 
головуючого - Чобіток А.О. 
суддів - Немировської О.В., Ящук Т.І.  
секретар - Зиль Т.С.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Києва апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення  Вишгородського районного суду Київської області від 23 січня 2020 року в справі за позовом   ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Вишгородського нотаріального округу Київської області Загвоздіна Альона Миколаївна про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,-
                                                              у с т а н о в и в:
 
            У  січні 2020 року позивачзвернулась  до суду звказаним вище позовом, у якому зазначала, що вона є матір`ю ОСОБА_3 , яка померла  ІНФОРМАЦІЯ_1 , після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно у тому числі на квартиру  АДРЕСА_1 . За життя дочка склала заповіт, яким заповіла квартиру своїй дочці ОСОБА_2 після шлюбу ОСОБА_2 .. Вона є пенсіонером та має право на обов`язкову частку в спадковому майні. У передбачений законом строк для прийняття спадщини після смерті доньки до нотаріуса вона не звернулась, оскільки стан її здоров`я погіршився, що змусило її постійно лікуватися, а тому просила визначити для цього додатковий строк.
            Указувала, що спірна квартира належала її чоловіку, однак після його смерті вона відмовилась від своєї частки на спадщину на користь доньки ОСОБА_3 ..  Донька тяжко хворіла з травня 2005 року і в ІНФОРМАЦІЯ_1померла. 25 жовтня 2017 року її стан здоров`я погіршився та вона потребувала стороннього догляду. Вона займалась оформленням заповіту дочки на відповідача. Після смерті доньки на спадщину не претендувала. Щомісяця вона звертається в лікарню й крім того три рази викликала швидку допомогу. Учервні в неї стався конфлікт із відповідачем та її чоловіком стосовно сумісного проживання в одній квартирі. Смерть дочки вплинула на стан її здоров`я, тому вона мусила лікуватися та не мала змоги вчасно звернутися до нотаріуса.
 
Рішенням Вишгородськогорайонного суду Київської області від 23 січня 2020 року в задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено. 
 
Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1  подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове,яким задовольнити позовні вимоги повністю. Уважає, що суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права. Не враховано її тяжкій стан здоров`я, що стало причиною пропуску шестимісячного строку на звернення з заявою до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті дочки ОСОБА_3 .
       
Заслухавши доповідь судді, пояснення відповідача та її представника, обговоривши доводи апеляційної скарги,обставини справи, колегія суддів приходить до наступного.
 
Судом установлено, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 01 серпня 2019 року ОСОБА_3 належала квартира АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 16 грудня 2010 року.
ОСОБА_3 є донькою позивача та матір`ю відповідача.
Згідно з довідкою про склад сім`ї виконавчого комітету Вишгородської міської ради Київської області від 26 лютого 2019 року  ОСОБА_2 після шлюбу ОСОБА_2 , є дочкою ОСОБА_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .
Позивач  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою:  АДРЕСА_3 .
ОСОБА_3 11 квітня 2018 року склала заповіт на свою дочку ОСОБА_2 після шлюбу ОСОБА_2 , яким заповіла останній квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 31,3 кв.м та  складається з однієї кімнати площею 17,2 кв.м..
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3  померла.
Згідно зіспадковоюсправою№ 28/2019 щодо майна померлої,  відповідач, яка є спадкоємцем за заповітом після смерті матері,  прийняла спадщину шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Згідно із  свідоцтвомпро право на спадщину за заповітом від 23 травня 2019 року, ОСОБА_2 після шлюбу ОСОБА_2 , є власником квартири   АДРЕСА_1 .
30 липня 2019 року позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Постановою приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Загвоздіною А.М. від 31 липня 2019 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття права на спадщину за законом після померлої  ОСОБА_3 , у зв`язку з тим, що остання не прийняла спадщину в установлений законом строк.
З медичної картки амбулаторного хворого № 4 - 3325 установлено, що позивач, як до смерті дочки, так і після її смерті, раз на місяць, у зв`язку хронічними захворюваннями,проходила амбулаторне лікування систематично та зверталась до лікаря за призначенням лікарських засобів.
Згідно з листомКомунального некомерційного підприємства "Центр первинної медико-санітарної допомоги" Вишгородської районної ради від 19 листопада 2019 року № 798,позивачз серпня 2018 року по березень 2019 року постійно перебувала на амбулаторному лікуванні з приводу гіпертонічної хвороби та щомісяця зверталась для отримання рецептів за програмою "Доступні ліки" до лікаря Вишгородської амбулаторії загальної практики сімейної медицини.
 
Згідно ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).
Розмір обов`язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення.
 
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).
 
Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
 
Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
 
Згідно із статтею 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її; за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви для прийняття спадщини.
 
Відповідно до  ст. 263 ЦПК України  судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. При виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин,суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права,викладені в постановах Верховного Суду.
 
Відмовляючи в задовленні позову ОСОБА_1 , суд дійшов висновку, що встановлений законом строк для прийняття спадщини пропущено позивачем без поважних причин, а тому і відсутні підстави для визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.
 
Колегія суддів вважає такий висновок відповідним обставинам справи та нормам закону, що регулює правовідносини, які виникли між сторонами.
 
Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.
 
Відповідно до ст.81 ЦПК України  кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень,крім випадків встановлених цим Кодексом.
 
Зазначаючи, що строк на прийняття спадщини пропущений у зв`язку з погіршенням стану здоров`я після смерті дочки, позивач не довела належними та допустимими доказами, що саме за  обставин стійкого, важкого її захворювання з 09 серпня 2018 року виникли істотні труднощі для прийняття спадщин и у передбачений законом строк.
 
Зазначивши, що в суді не встановлено й стороною позивача не доведено, що позивач мала намір прийняти спадщину після смерті доньки, проте не змогла це зробити у встановлений законом строк з поважних причин, суд підставно навів роз`яснення даних у пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» про те, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини; при цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
 
Ні в суді першої інстанції, ні в апеляційній скарзі позивач не навела аргументів, які б свідчили про наявність у неї поважних причин, які були непереборними або створювали істотні  труднощі   у прийнятті спадщини у шестимісячний строк.
 
У зв`язку з зазначеним факт систематичного амбулаторного лікування позивачем, на що йдеться посилання в апеляційній скарзі, не свідчить про наявність непереборних істотних труднощів для прийняття спадщини.
 
Колегія суддів вважає, що при постановленні рішення в даній справі, суд першої інстанції у відповідності до ст. 263  ЦПК України врахував правовий висновок, викладений  в постанові Верховного суду від 26 червня 2019 року в справ № 565/1145/17, а саме: « Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.
 
Позивачем не наведено в апеляційній скарзі доводів на спростування обґрунтування судом першої інстанції висновку в частині її обізнаності про заповіт дочки та відсутність наміру приймати спадщину після смерті своєї дочки та успадковувати частину згаданої квартири протягом 11 місяців з часу відкриття спадщини і лише після виникнення побутових конфліктів з відповідачем та її родиною в кінці травня на початку червня 2019 року, які всі разом проживають в однокімнатній квартирі, позивач  виявила бажання мати частку в цій квартирі і успадкувати її, у зв`язку з чим в липні 2019 року звернулась до нотаріуса для прийняття спадщини.
 
Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо,а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про законність рішення суду першої інстанції та відсутність підстав до його скасування.
 
        Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України,суд апеляційної інстанції,-
 
                                                             п о с т а н о в и в:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
 
 Рішення  Вишгородського районного суду Київської області  від 23  січня 2020 року залишити без змін.
 
            Постанова набирає законної сили з дня її прийняття  і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду  протягом тридцяти днів.

     Головуючий:                                                             А.О. Чобіток            
 
                Судді:                                                                         О.В. Немировська
     
                                                                                                     Т.І.  Ящук