УХВАЛА

04 вересня 2020 року 
м. Київ
справа № 2040/5695/18
адміністративне провадження № К/9901/21934/20
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Усенко Є.А. розглянув касаційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області (правонаступник Головного управління ДФС у Харківській області ГУ ДПС) на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.10.2018 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 28.07.2020 у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) "Енерготепло" до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень,
У С Т А Н О В И В :
27.08.2020 ГУ ДПС подало до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.10.2018 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 28.07.2020 у цій справі.
За змістом статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС) відкриття касаційного провадження обумовлено, зокрема, відповідністю касаційної скарги вимогам цього Кодексу щодо форми і змісту касаційної скарги та строками її подання.
Касаційна скарга відповідача не відповідає вимогам пункту 4 частини другої статті 330 КАС, згідно з яким у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Підставою касаційного оскарження відповідач вказав пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС.
Згідно з цим пунктом підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених в частині першій статті 328 КАС, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадку якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні (пункту 4 частини другої статті 330 КАС).
Системний аналіз положень частини четвертої статті 328 КАС дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.
У касаційній скарзі зазначено, що вона подається на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС, а саме: судами неправильно застосовані норми пунктів першого, другого статті 9 Закону України ''Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні'' та пункту 44.6 статті 44, пунктів 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, без врахування висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 06.09.2019 у справі №820/2835/18. 
При застосуванні норм статті 198 Податкового кодексу України та статті 9 Закону України ''Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні'' в цій постанові Верховний Суд зробив висновок щодо оцінки судом документів бухгалтерського та податкового обліку в сукупності з податковою інформацією стосовно матеріально - технічних можливостей контрагентів платника податків для здійснення відповідної господарської діяльності при встановленні факту щодо здійснення господарських операцій, на оформлення яких виписані ці документи.
Як свідчить зміст оскаржуваних судових рішень, норми статей 44, 198 Податкового кодексу України, статті 9 Закону України ''Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні'' судами першої та апеляційної інстанцій були застосовані інакше, ніж в зазначеній постанові Верховного Суду, з огляду на встановлення у судовому процесі факту здійснення господарський операцій, фінансові показники яких позивач відтворив в податковому обліку.
Ці обставини були встановлені на підставі оцінки судами першої та апеляційної інстанцій доказів у справі.
Відтак, подібності правовідносин у справі №2040/5695/18 та у справі №820/2835/18, як умови, за якої є підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС, немає.
Також у касаційній скарзі викладені обставини щодо проведеної перевірки позивача та висновки за її результатами. При цьому ГУ ДПС вказує, що суди попередніх інстанцій ухвалили судові рішення з порушенням норм матеріального права з викладенням висновків, які не відповідають обставинам справи, що не є належним правовим обґрунтуванням підстав касаційного оскарження судових рішень. 
Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
З урахуванням змін до КАС, які набрали чинності 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
За таких обставин, касаційна скарга ГУ ДПС підлягає поверненню.
У зв`язку з утворенням як юридичних осіб публічного права територіальних органів ДПС та реорганізації деяких територіальних органів ДВС шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів ДПС згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 19.06.2019 №537 суд допустив процесуальну заміну відповідача відповідно до частини першої статті 52 КАС.
Керуючись статтями 52, 332 КАС, Верховний Суд
У Х В А Л И В :
Замінити відповідача у справі - Головне управління ДФС у Харківській області на його правонаступника - Головне управління ДПС у Харківській області.
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області повернути скаржнику.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає. 

Суддя	Є.А. Усенко