ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 	 	

 	 	

Номер провадження: 33/821/267/20	Головуючий по 1 інстанції  Льон О.М.  	
Справа: №697/565/20 Категорія: ст.44-3 КУпАП   	Доповідач в апеляційній інстанції  Ятченко М.О.                                            	

ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

03 липня 2020 р.                                                                                             м. Черкаси

      Суддя Черкаського апеляційного суду Ятченко М.О. з участю представника ОСОБА_1 - адвоката Хорошун О.В., розглянувши апеляційну скаргу адвоката Хорошун О.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 24 квітня  2020 року, якою 

     ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ФОП « ОСОБА_1 », 

      визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. ст. 44-3 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн.; стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 420,40 грн.,

                                                                     в с т а н о в и в :

      З постанови суду вбачається, що, згідно протоколу про адміністративне правопорушення АПР18 №258164 від 20.03.2020 ОСОБА_1 20.03.2020 о 21 год. 45 хв. у с.Бобриця, Канівського району, Черкаської області, по вул. Ватутіна, 54, будучи власником кафе «VsV» не припинив роботу закладу та здійснював прийом відвідувачів, чим порушив вимоги підпункту 3 пункту 2 Постанови КМУ №211 від 11.03.2020 та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.44-3 КпАП України.
    Не погоджуючись з постановою місцевого суду, адвокат Хорошун О.В. в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій просить поновити строк апеляційного оскарження постанови Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 24.04.2020 року, скасувати її, провадження по справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу  адміністративного правопорушення.
      Вказує, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, оскільки повний текст постанови отримано 29.04.2020 року. Тому вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин.
     По суті апеляційних вимог вказує, що постанова суду першої інстанції є незаконною,  оскільки судом неповно і не всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі доказів наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні, які не оцінені судом першої інстанції належним чином в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст.251, 252 КУпАП.
       Зазначає, що до протоколу про адміністративне правопорушення на підтвердження  вини ОСОБА_1 не надано жодних доказів того, що останній здійснював прийом відвідувачів. Зокрема, немає жодних свідків-покупців, факт продажу товарів жодним чином не зафіксований. Разом з цим, відкриті двері кафе не можуть свідчити про здійснення прийому відвідувачів з метою торгівлі та слугувати переконливим та достатнім доказом порушення правил карантину.
      Більше того, вказує апелянт, приміщення в яке були відкриті двері має назву кафе-магазин і в ньому функціонує продуктовий магазин, що підтверджується інвентаризаційною справою на нежитлове приміщення, рішенням Бобрицької сільської ради № 53а від 07.09.2009 року, і двері були відкриті до магазину. Свою діяльність в ньому здійснює ФОП ОСОБА_2 , яка була в приміщенні в день складення протоколу про адміністративне правопорушення, але не була допитана в якості свідка.
         З відеоматеріалів на які посилається суд як на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КупАП також відсутні дані про відвідувачів кафе, на зображеннях чітко видно самого ОСОБА_1 та поліцейських, які складають адміністративні матеріали, і відсутні докази прийому відвідувачів кафе.
      Тому, вважає адвокат, постанова суду першої інстанції має бути скасована через невідповідність  висновків суду фактичним обставинам справи та порушення норм  матеріального та  процесуального права.
       В судовому засіданні адвокат ОСОБА_1 - Хорошун О.В. підтримала вимоги апеляційної скарги та наполягала на її задоволенні.
       Вивчивши матеріали провадження, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, суддя вважає наступне.
       Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
        Враховуючи, що копію цього рішення адвокат Хорошун О.В. отримала згідно розписки 29.04.2020 року, вважаю справедливим визнати названі скаржником причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді поважними, а також вбачаю необхідним його поновити.
       По суті апеляційної скарги вважаю наступне.
      Відповідно до положень ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувались раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхиленням їх місцевим судом.
      Диспозиція ст. 44-3 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення він інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.
        Підпункт 8 пункту 2 постанови КМУ № 211 від 11.03.2020 року, порушення якого суд поставив у вину ОСОБА_1 , забороняє роботу суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема закладів громадського харчування (ресторанів, кафе тощо), торговельно-розважальних центрів, інших закладів розважальної діяльності, фітнес-центрів, закладів культури, торговельного і побутового обслуговування населення.
      За змістом цього пункту постанови, відповідальність за його порушення несуть суб`єкти господарювання, які здійснюють прийом відвідувачів.
    Відповідно до ст.ст.252,280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
     Однак судом першої інстанції вимоги зазначеної норми закону в повній мірі дотримані не були, що призвело до прийняття рішення, сумнівного з точки зору його законності та обґрунтованості.
      З матеріалів справи вбачається, що суддя місцевого суду в порушення ч.2 ст.283 КУпАП у мотивувальній частині постанови відносно ОСОБА_1 взагалі не виклав встановлене при розгляді справи формулювання правопорушення, відносно ОСОБА_1 , визнаного місцевим судом доведеним. 
     Вказане порушення вимог ч.2 ст.283 КУпАП є безумовною підставою для скасування постанови суду. 
      Крім того, суддя апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що ОСОБА_1 не припинив роботу закладу та здійснював прийом відвідувачів кафе, без достатніх на те доказів. Даний факт сам ОСОБА_1 категорично заперечує. В матеріалах справи відсутні докази в тому числі пояснення відвідувачів кафе про приймання їх ОСОБА_1 , таких відвідувачів не зафіксовано і на фото, на які в своєму рішенні посилається суд. На думку судді апеляційного суду, лише позиції поліцейського, який складає протокол, не достатньо для належного підтвердження факту прийому відвідувачів, якщо особа категорично заперечує такий факт, й жодних інших доказів на підтвердження цього немає. 
     За таких обставин, виходячи з принципу презумпції невинуватості, вбачаю необхідним задовольнити апеляційну скаргу, скасувавши рішення суду першої інстанції та закривши провадження, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, що належним чином у справі не доведено. 
       Тому, враховуючи викладене вище та керуючись ст. 247, 294  КУпАП, суддя, -

                                                                 постановив:

     Поновити адвокату Хорошун О.В. строк на апеляційне оскарження постанови судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 24 квітня 2020 року.
       Апеляційну скаргу адвоката Хорошун О.В. в інтересах ОСОБА_1 ,  задовольнити.
      Постанову Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 24 квітня 2020 року відносно ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП, скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП. 
      Постанова остаточна і оскарженню не підлягає. 

Суддя                                                                                                                 М.О.Ятченко