Справа № 425/1165/20 
Провадження № 33/810/138/20 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Луганського апеляційного суду Рябчун Олена Вікторівна, із секретарем Пономарьовою В.С., у присутності захисника Гамова В.В., особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , 

розглянувши апеляційну скаргу захисника Гамова В.В., подану у інтересах ОСОБА_1 , на постанову Рубіжанського міського суду Луганської області від 10 липня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, не працює, мешкає у АДРЕСА_1 ,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України,

встановила:

Постановою судді Рубіжанського міського суду Луганської області ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, та призначено стягнення у вигляді штрафу розміром шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн, із позбавленням права керування транспортним засобом на строк 01 рік, також визначено зобов`язання сплати ним судового збору у розмірі 420,4 грн.

Відповідно до змісту постанови 12 квітня 2020 року ОСОБА_1 керував мопедом "Yamaha" без номерного знаку у м.Рубіжне Луганської області, по вул.30 років Перемоги,14, із ознаками наркотичного сп`яніння. Від проходження медичного огляду відмовився у присутності двох свідків.

На зазначену постанову суду захисником Гамовим В.В. подана апеляційна скарга із проханням про скасування постанови суду та про прийняття нової, якою закрити провадження на підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України.

Зазначає, що судом не встановлено і не зафіксовано факту пересування транспортного засобу. Посилання суду на нібито горіння заднього стоп-сигналу не означає, що мопед пересувався, тому, вимоги п.2.5 ПДР України до цього випадку не можуть бути застосовані.

ОСОБА_1 спочатку не відмовлявся від проходження медичного огляду, але, співробітники поліції вимкнули нагрудні камери і умовили його відмовитись від проходження медичного огляду, не роз`яснивши належним чином наслідки відмови.

Суддею не було належним чином розглянуто клопотання сторони захисту щодо виклику свідків. Фактично воно було задоволено, оскільки у матеріалах справи є судові виклики ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Але, з невідомих причин суд не викликав та не допитав понятих, які приймали участь у складанні протоколу.

Свідок ОСОБА_4 надав суду пояснення, які не доводять провини ОСОБА_1 у скоєному, його пояснення не були плутаними. У постанові суд перекрутив обставини допиту та визнав їх такими, що доводять провину ОСОБА_1 .

У судовому засіданні апеляційного суду захисник Гамов В.В. та Немцев Б.В. підтримали у повному обсязі апеляційну скаргу і просили скасувати постанову суду та закрити провадження по справі за відсутності складу у його діях адміністративного правопорушення.

Перевіривши витребувані із Рубіжанського міського суду Луганської області матеріали провадження про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КпАП України, вислухавши його та захисника, проаналізувавши зміст судової постанови та співставивши викладені у ній обставини із наявними у матеріалах доказами, вважаю, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає за такими підставами.

Відповідно до вимог ст.ст.245,280 КпАП України суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинене правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КпАП України адміністративна відповідальність наступає за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі яка перебуває у стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, із змісту досліджених судом матеріалів справи встановлено, що дії ОСОБА_1 по відмові від проходження медичного огляду на предмет алкогольного чи наркотичного сп`яніння та про його рух на зазначеному транспортному засобі підтверджені: 

протоколом про адміністративне правопорушення від 12 квітня 2020 року, у якому ОСОБА_1 зазначив про незгоду із діями поліцейських та про бажання надати пояснення у суді;

відеозаписом з із нагрудних камер обох поліцейських, та із відеореєстратора службового автомобіля, відповідно до яких працівники поліції, слідуючи за ним, знайшли того поблизу будинку № 14 по вул.30 років Перемоги м.Рубіжне, на відеозаписі зафіксований увімкнений гальмівний сигнал транспортного засобу та

шолом на голові ОСОБА_1 , який сидів на місці водія і пояснив, що приїхав до батьків.

Крім того, відеозаписами також зафіксовано роз`яснення ОСОБА_1 його процесуальні права у повному тексті , викладеному у ч.2 ст.258 КпАП України, відмову у присутності двох свідків пройти запропонований поліцейськими медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння, роз`яснена відповідальність за відмову у проходженні медичного огляду на стан сп`яніння відповідно до ч.1 ст.130 КпАП України.

Перебіг подій, зафіксованих відеокамерами, узгоджується із змістом рапортів поліцейського Хомутова М.( а.п.4-5) та поясненнями свідків( а.п. 2-3).

Таким чином, сукупність досліджених судом доказів свідчить про те, що ОСОБА_1 керував не належним йому на праві власності транспортним засобом, був зафіксований поліцейськими взводу № 1 роти №4 батальону УПП у Луганській області поблизу місця його мешкання ( знаходився на місці водія, у шоломі, із увімкнений сигналом гальмування) і відмовився від запропонованого медичного огляду на стан сп`яніння у присутності двох свідків.

Висновки суду першої інстанції є обґрунтованими та підтвердженими доказами.

Адміністративне стягнення накладене у межах строків, передбачених ст.38 КпАП України, з урахуванням характеристики особи ОСОБА_1 , обставин справи; його вид та розмір відповідають межам санкції ч.1 ст.130 КпАП України.

Доводи апеляційної скарги захисника не спростовують встановлених судом обставин і задоволенню у цій частині не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.130,294 КпАП України, суддя

                                       постановила:

Постанову Рубіжанського міського суду Луганської області від 12 квітня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним за ч.1 ст.130 КпАП України, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Гамова В.В. - без задоволення.

Постанова апеляційної інстанції є остаточною та такою, що касаційному оскарженню не підлягає.

               Суддя                                                        О.В.Рябчун