Постанова                        
Іменем України
 
27 серпня 2020 року
 
м. Київ
 
справа №  357/11223/18
 
провадження № 61-590св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
 
головуючого - Журавель В. І. (суддя-доповідач),
суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О., Краснощокова Є. В., Русинчука М. М., 
 
учасники справи:
 
позивач - товариство з обмеженою відповідальністю агрофірма «Матюші»,
відповідачі: ОСОБА_1 , товариство з додатковою відповідальністю «Шамраївський цукровий завод», державний реєстратор Київської обласної філії комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» Міхачов Вячеслав Анатолійович,
 
розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю агрофірма «Матюші» на постанову Київського апеляційного суду від 18 листопада 2019 року у складі колегії суддів: Волошиної В. М., Мостової Г. І.,                     Панченка М. М.,
 
Описова частина
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У вересні 2018 року товариство з обмеженою відповідальністю агрофірма «Матюші» (далі - ТОВ «Матюші»; товариство) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , товариства з додатковою відповідальністю «Шамраївський цукровий завод» (далі - ТДВ «Шамраївський цукровий завод»), державного реєстратора Київської обласної філії комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» (далі - Київська обласна філія КП «Реєстрація нерухомості та бізнесу») Міхачова В. А., у якому просило:
 
- визнати недійсним вчинений ОСОБА_1 правочин щодо розірвання в односторонньому порядку договору оренди з ТОВ «Матюші», 
 
- визнати недійсним договір оренди землі від 19 лютого 2018 року, 
 
- скасувати рішення державного реєстратора Київської обласної філії КП «Реєстрація нерухомості та бізнесу» Міхачова В. А. про державну реєстрацію припинення іншого речового права - права оренди: індексний номер: 39731226 від 17 лютого 2018 року о 10:53:38, та рішення цього ж державного реєстратора про державну реєстрацію іншого речового права - права оренди: індексний номер: 40006286 від 05 березня 2018 року о 17:31:23.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 березня 2019 року позов ТОВ «Матюші» задоволено.
 
Визнано недійсним вчинений ОСОБА_1 односторонній правочин щодо розірвання в односторонньому порядку договору оренди від 07 серпня 2014 року, укладеного між нею та ТОВ «Матюші», оформлений повідомленням ОСОБА_1 від 14 лютого 2018 року.
 
Скасовано рішення державного реєстратора Київської обласної філії КП «Реєстрація нерухомості та бізнесу» Міхачова В. А. про державну реєстрацію припинення іншого речового права - права оренди: індексний номер: 39731226 від 17 лютого 2018 року о 10:53:38.
 
Визнано недійсним договір оренди землі від 19 лютого 2018 року, укладений між ОСОБА_1 та ТДВ «Шамраївський цукровий завод» щодо земельної ділянки з кадастровим номером 3220483500:01:001:0023.
 
Скасовано рішення державного реєстратора Київської обласної філії КП «Реєстрація нерухомості та бізнесу» Міхачова В. А. про державну реєстрацію іншого речового права - права оренди: індексний номер: 40006286 від 05 березня 2018 року о 17:31:23.
 
Стягнуто з ОСОБА_1 , ТДВ «Шамраївський цукровий завод», КП «Реєстрація нерухомості та бізнесу» на користь ТОВ «Матюші» судові витрати по справі у розмірі 34 418 грн 32 коп., тобто по 11 472 грн 77 коп. з кожного відповідача.
 
Суд першої інстанції визнав позовні вимоги обґрунтованими та стягнув із відповідачів на користь ТОВ «Матюші» судові витрати, які складаються із судового збору та витрат на правничу професійну допомогу у розмірі 34 418 грн 32 коп. Суд вважав, що витрати на правничу допомогу підтверджено належними доказами.
 
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
 
Постановою Київського апеляційного суду від 18 листопада 2019 року рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 березня 2019 року скасовано в частині стягнення з ОСОБА_1 , ТДВ «Шамраївський цукровий завод», КП «Реєстрація нерухомості та бізнесу» на користь ТОВ «Матюші» витрат на професійну правничу допомогу в сумі 26 489 грн 32 коп., ухвалено в цій частині нове рішення про відмову ТОВ «Матюші» у відшкодуванні витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.
 
Змінено розподіл судових витрат. 
 
Стягнуто з ОСОБА_1 , ТДВ «Шамраївський цукровий завод», КП «Реєстрація нерухомості та бізнесу» на користь ТОВ «Матюші» судовий збір у сумі 7 929 грн, по 2 643 грн з кожного.
 
Апеляційний суд погодився з рішенням суду першої інстанції першої інстанції про задоволення позову, проте визнав помилковим висновок про стягнення з відповідачів на користь позивача витрат на правничу професійну допомогу. 
 
Зокрема, ТОВ «Матюші» не доведено належними та допустимими доказами понесення витрат на правничу допомогу у даній на суму 26 489 грн 32 коп., а саме: не надано акту приймання-передачі наданих послуг/виконаних робіт в рамках правової (правничої) допомоги або детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, як це передбачено договором про надання правової допомоги, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
  
Короткий зміст доводів касаційної скарги
 
До суду касаційної інстанції надійшла касаційна скарга ТОВ «Матюші», у якій його представник, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову апеляційного суду у частині відмови у стягненні витрат на правничу професійну допомогу та залишити в силі рішення суду першої інстанції в указаній частині.
 
Доводи касаційної скарги зводяться до незгоди з відмовою апеляційного суду у стягненні витрат на правничу професійну допомогу, у зв`язку з чим оскаржена постанова підлягає касаційному перегляду лише в цій частині.
 
Рух справи в суді касаційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду від 10 лютого 2020 року поновлено ТОВ «Матюші» строк на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 18 листопада 2019 року, відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали з суду першої інстанції.
 
Ухвалою Верховного Суду від 06 серпня 2020 року справу призначено до судового розгляду у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії суддів із п`яти суддів.
 
Аргументи учасників справи
 
Доводи касаційної скарги
 
Представник ТОВ «Матюші» зазначає, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд апеляційної інстанції не врахував усіх наявних у матеріалах справи доказів, які підтверджують факт надання професійної правничої допомоги та сплати коштів за неї у розмірі 26 489 грн 32 коп.
 
Такими доказами є засвідчені копії договору про надання правової допомоги від 07 серпня 2017 року № 17/08-03, укладеного між ТОВ «Матюші» та АО «ЕВЕРЛІҐАЛ», додаткової угоди від 02 серпня 2018 року № 90 до договору про надання правової допомоги, рахунку від 02 серпня 2018 року № 239 та платіжного доручення від 02 серпня 2018 року № 5643 на суму 26 489 грн                       32 коп.   
 
Крім того, на виконання умов додаткової угоди від 02 серпня 2018 року № 90 після виконання повного обсягу робіт між ТОВ «Матюші» та АО «ЕВЕРЛІҐАЛ» був підписаний акт приймання-передачі наданих послуг/виконаних робіт від                       20 травня 2019 року, у якому чітко зазначено, що послуги правової допомоги надавались в межах розгляду даної справи, а також наведено перелік робіт, виконаних адвокатами АО «ЕВЕРЛІҐАЛ».
 
Станом на дату ухвалення рішення судом першої інстанції такий акт не міг бути підписаний, оскільки у додатковій угоді від 02 серпня 2018 року № 90 передбачено, що підписання акту відбувається за результатами наданих послуг/виконаних робіт.
 
Позиція Верховного Суду
 
Пунктом 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-IX, який набрав чинності 08 лютого 2020 року, установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
 
Колегія суддів відхиляє аргументи, наведені в касаційній скарзі, з таких мотивів. 
 
У статті 133 ЦПК України визначено види судових витрат.
 
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша - друга статті 133 ЦПК України).
 
У пункті 1 частини третьої статті 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи.
 
Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). 
 
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
 
Частинами першою - третьою статті 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. 
 
Для цілей розподілу судових витрат:
 
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
 
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
 
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
 
У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого                        2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження 14-382цс19) зазначено, що «при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. 
 
Чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
 
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
 
ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.».
 
Крім того, Велика Палата у вищезазначеній додатковій постанові наголосила на тому, що докази про розмір судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи, мають бути подані у межах строків, передбачених частиною восьмою статті 141 ЦПК України. 
 
У разі подання таких доказів поза межами строків та без подання заяви про поновлення процесуальних строків заява про повернення судових витрат підлягає залишенню без розгляду.
 
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 червня 2019 року у справі № 9901/350/18 (провадження № 11-1465заі18) зазначено, що «суд першої інстанції, приймаючи рішення про часткове задоволення заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_5 про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу в адміністративній справі № 9901/350/18, дійшов висновку про відсутність документального підтвердження того, що кошти позивач сплатив за надання ОСОБА_5 правової допомоги саме в цій справі. 
 
З огляду на викладене Велика Палата Верховного Суду не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги представника ОСОБА_1 - ОСОБА_5, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, додаткове судове рішення ухвалив з додержанням норм матеріального та процесуального права, а правових висновків Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду скаржник не спростував.».
 
У вересні 2018 року ТОВ «Матюші» подало до суду даний позов, який рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 березня 2019 року задоволено. 
 
У позовній заяві ТОВ «Матюші» міститься клопотання про розподіл судових витрат.
 
На підтвердження послуг з правничої допомоги ТОВ «Матюші» надало копії договору про надання правової допомоги від 07 серпня 2017 року № 17/08-03 та додаткової угоди від 02 серпня 2018 року № 90, укладених між АО «Еверлігал» та ТОВ «Матюші».
 
Відповідно до пункту 3.1 договору про надання правової допомоги                       від 07 серпня 2017 року № 17/08-03 розмір винагороди об`єднання за надання правової допомоги, порядок її оплати, а також компенсації фактичних витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, визначається у додатках до договору.
 
У пунктах 2 та 3 додаткової угоди від 02 серпня 2018 року № 90 сторони визначили, що розмір винагороди об`єднання за надання правої допомоги, обсяг якої визначено у пункті 1 цього додатку визначено у пункті 1 цього додатку № 90 до договору, становить грошову суму в національній валюті України (гривні), еквіваленту 700,00 Євро, крім того ПДВ - суму, еквіваленту 140,00 Євро, що разом становить грошову суму в національній валюті Україна (гривні), еквівалентній 840,00 Євро. 
 
Клієнт сплачує винагороду об`єднанню, передбачену пунктом 2 цього додатку до договору, у національній валюті України (гривні) за офіційним курсом гривні до євро, встановленим Національним банком України на день виставлення об`єднанням відповідного рахунку на оплату, протягом 5 (п`яти) банківських днів з моменту отримання рахунку об`єднання.
 
За результатами наданих послуг/виконаних робіт в рамках правової (правничої) допомоги, обсяг якої визначено у пункті 1 цього додатку до договору, сторони підписують акт приймання-передачі наданих послуг/виконаних робіт в рамка правової (правничої) допомоги. 
 
На підтвердження оплати витрат на професійну правничу допомогу позивач надав суду рахунок на оплату від 02 серпня 2018 року № 239, згідно з яким ТОВ «Матюші» повинно сплатити вартість юридичних послуг/надання правової допомоги у розмірі 22 074,43 грн та ПДВ у розмірі 4 414,89 грн, а всього 26 489,32 грн, згідно з договором про надання правової допомоги від                         07 серпня 2017 року № 17/08-03 (додаткова угода від 02 серпня 2018 року № 90, додаток від 02 серпня 2018 року № 90) та копію платіжного доручення від 16 серпня 2018 року № 5643 на суму 26 489 грн 32 коп. з призначенням платежу - юридичні послуги/надання правової допомоги зг. рах. № 239 від 02/08/2018.
 
Таким чином, ТОВ «Матюші» надало належний платіжний документ про сплату вартості послуг професійної правничої допомоги.
 
Посилання суду апеляційної інстанції на те, що вищевказане платіжне доручення не є належним доказом, який підтверджує оплату витрат на правову допомогу, оскільки не містить відомостей, які конкретизують надані адвокатом послуги саме у даній справі, не впливає на правильність висновків про відмову у стягненні витрат на правничу допомогу у зв`язку з тим, що матеріали справи не містять акту приймання-передачі наданих послуг/виконаних робіт в рамках правової (правничої) допомоги або детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом.
 
Колегія суддів відхиляє доводи касаційної скарги про помилковість висновку апеляційного суду щодо відсутності акту приймання-передачі наданих послуг/виконаних робіт та детального опису робіт з огляду на підписання такого акту між ТОВ «ЕВЕРЛІГАЛ» та ТОВ «Матюші» 20 травня 2019 року, в той час як рішення судом першої інстанції було ухвалене 04 березня 2019 року.
 
До суду апеляційної інстанції такий доказ не подавався. 
 
Інші аргументи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів надання професійної правничої допомоги, на законність та обґрунтованість постанови апеляційного суду в оскарженій частині не впливають, висновків апеляційного суду не спростовують.
 
Висновки за наслідками розгляду касаційної скарги
 
Відповідно до статті 410 ЦПК України в редакції станом на 07 лютого 2020 року суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
 
Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
 
Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова апеляційного суду в оскарженій частині - залишенню без змін.
 
Керуючись статтями 400, 409, 410 (в редакції станом на 07 лютого 2020 року), 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю агрофірма «Матюші» залишити без задоволення.
 
Постанову Київського апеляційного суду від 18 листопада 2019 року у частині вирішення питання про стягнення витрат на правничу професійну допомогу залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий	В. І. Журавель	
 	     	
Судді:	Н. О. Антоненко       І. О. Дундар	
 	     	
 	Є. В. Краснощоков       М. М. Русинчук