ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3657/20 Справа № 194/1376/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Солодовник І. С. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2020 року                Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі: 
головуючого         -        Лаченкової О.В.
суддів          -        Варенко О.П., Городничої В.С.
розглянула у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи 
апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,
на рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 03 грудня 2019 року
по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про зменшення розміру стягуваних аліментів, -

ВСТАНОВИЛА:
В липні 2019 року до Тернівського міського суду Дніпропетровської області надійшов позов  ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про зменшення розміру стягуваних аліментів.
Рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 03 грудня 2019 року позовні вимоги  ОСОБА_2 до  ОСОБА_3 ,  ОСОБА_4  про зменшення розміру стягуваних аліментів — задоволено.
Зменшено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернівка, Дніпропетровської області, РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , але фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 , на утримання дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 1/4 частки до 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Зменшено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернівка, Дніпропетровської області, РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_4 , на утримання дитини - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з 1/4 частки до 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Виконавчий лист, виданий Тернівським міським судом Дніпропетровської області по справі № 194/993/16-ц про стягнення з ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , аліментів на користь ОСОБА_4 , на утримання дитини -  ОСОБА_6 ,  ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 1/4 частини його доходів та судовий наказ Тернівського міського суду Дніпропетровської області по справі № 194/850/19 про стягнення з ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою:  АДРЕСА_1 , аліментів на користь ОСОБА_3  на утримання дитини -  ОСОБА_5 ,  ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини його доходів - повернуто з виконання.
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1  просить скасувати рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 03 грудня 2019 року у цивільній справі № 194/1376/19 за позовом  ОСОБА_2 до  ОСОБА_3 ,  ОСОБА_4  про зменшення розміру стягуваних аліментів в частині зменшення розміру аліментів, які стягуються з позивача  ОСОБА_2  на її користь на утримання їхньої з позивачем спільної дитини  ОСОБА_6 ,  ІНФОРМАЦІЯ_5 , з 1/4 частки до 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та ухвалити у відповідній частині нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог повністю.
Відзивів на апеляційну скаргу  ОСОБА_1  на рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 03 грудня 2019 року від інших учасників справи до суду не надходило.
Оскільки апеляційним судом у складі колегії суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, за відсутності клопотань будь-якої зі сторін про інше, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 272 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що з ОСОБА_2 на користь кожного з відповідачів стягнуто аліменти у розмірі по 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно на утримання дітей, а саме: на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , згідно з рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 19.12.2016 року, яке набрало законної сили 04.02.2017 року (а.с. 10); на користь ОСОБА_3 на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується судовим наказом Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 11.05.2019 року, який набрав чинності 11.05.2019 року (а.с. 11).
       Крім того, відповідно до рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 19.06.2019 року, яке набрало законної сили 19.07.2019 року, з позивача ОСОБА_2 на користь відповідача ОСОБА_3 стягнуто аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 06.05.2019 року і до досягнення дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , трьох років, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 12-13).
       Згідно з свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_4 , виданого 08.06.2019 року Тернівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, відповідач ОСОБА_7 зареєструвала шлюб, прізвище після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_8 (а.с. 97).
       З акту № 1564, виданого 31.10.2019 року управителем багатоквартирного будинку КП «ТЖКП» видно, що позивач ОСОБА_2 мешкає разом з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 107).
       Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
       З правових позицій, викладених у абз. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», видно, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.
       Також у п. 23 даної Постанови, зазначено, що відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
       Отже, стаття 192 СК України дозволяє констатувати, що при вирішенні вимог щодо зменшення розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і одержувача.
       Так, зменшення розміру аліментів можливе при настанні певних умов.
       Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 11.04.2018 року у справі № 216/7779/15-ц, від 26.09.2019 року у справі № 505/1404/16-ц.
       З листа Тернівського міського відділу ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області від 04.09.2019 року № 12184 видно, що станом на 04.09.2019 виконавчий документ щодо примусового стягнення з боржника ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_4 на утримання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на виконання до Тернівського МВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області не надходив, на виконанні не перебуває (а.с. 94).
       Крім того, відповідно до листа Тернівського міського відділу ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області від 03.12.2019 року № 17396 станом на 03.12.2019 року на виконання до Тернівського МВ ДВС не надходили виконавчі документи про стягнення аліментів з ОСОБА_2 , на виконанні не перебувають (а.с. 119, 124).
       Так, відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ про стягнення періодичних платежів може бути самостійно надісланий стягувачем безпосередньо підприємству, установі, організації, фізичній особі - підприємцю, фізичній особі, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.
       Також, в судовому засіданні суду першої інстанції було встановлено, що позивач є працездатною особою, з довідок, виданих ВСП «Шахтоуправління Павлоградське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» від 03.06.2019 року № 522, від 04.11.2019 року №№ 863, 864, 865, видно, що ОСОБА_2 працює в ВСП «Шахтоуправління Павлоградське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» електрослюсарем підземним, його заробітна плата з листопада 2018 року по квітень 2019 року складає 103153,40 грн. (а.с. 14), заробітна плата за період з травня 2019 року по жовтень 2019 року становить 135390,61 грн. (а.с. 108), з його заробітку, за вказаний період, утримано аліменти всього в сумі 40615,82 грн., із них на користь ОСОБА_4 - 24172,27 грн. (а.с. 109), на користь ОСОБА_3 - 16443,55 грн. (а.с. 110).
       Крім того, з матеріалів справи вбачається, що після прийняття рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 19.12.2016 року, на підставі якого з ОСОБА_2 утримуються аліменти на утримання дитини - сина ОСОБА_9 , позивач створив нову сім`ю та вдруге став батьком у 2018 році, що підтверджується дослідженими у судовому засіданні матеріалами справи, у зв`язку з чим, зі зміною сімейного стану позивача, змінився його матеріальний стан, а тому наявні підстави для зменшення розміру аліментів стягуваних з позивача на користь відповідачів.
       Разом з тим, позивач працює та отримує заробітну плату, з якої стягуються аліменти на користь відповідачів у загальному розмірі 66,5%, що також є підставою зміни його матеріального становища, після винесення Тернівським міським судом Дніпропетровської області рішення від 19.06.2019 року та судового наказу від 11.05.2019 року, щодо стягнення з позивача аліментів на користь ОСОБА_3 на її утримання та на утримання дитини ОСОБА_5 ..
       Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом.
       Суд враховує, що розмір аліментів не повинен бути нижчим ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також, те що відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України на двох дітей стягується одна третина заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.
       Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.
       Задовольняючи позовну заяву ОСОБА_2 , суд першої інстанції дійшов до правильного та обґрунтованого висновку, що розмір аліментів, які стягуються з позивача на користь відповідачів на утримання дітей підлягає зменшенню відповідно до ст. 192 СК України з урахуванням зміни сімейного стану та матеріального стану платника аліментів, зокрема, створення нової сім`ї та народження другої дитини.
       Посилання апелянта на те, що зі змісту позову, додатків до нього та матеріалів справи не вбачається підтвердження обставин, передбачених ст. 192 СК України, які б дали підстави для зміни розміру аліментів, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки всі належні та допустимі докази, які необхідні для розгляду даної справи були надані позивачем до суду першої інстанції та знаходяться у матеріалах справи.
       Доводи апеляційної скарги, що суд першої інстанції не прийняв до уваги, що позивач отримує значний дохід, який дає йому можливість сплачувати їй аліменти на утримання спільної дитини, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки судом першої інстанції під час розгляду справи було всебічно і повно досліджено матеріали справи та оцінено усі надані сторонами докази.
       Також, з урахуванням вимог та заперечень сторін судом першої інстанції було вірно і об`єктивно з`ясовано обставини справи, а тому будь-яких протиріч між висновками суду про права та взаємовідносини сторін і встановленими судом фактами не вбачається, судом в повному обсязі встановлено і досліджено предмет доказування у даній справі, виходячи з тих доказів, які надавалися сторонами у справі.
       Твердження апелянта, що судом першої інстанції не враховано, що позивачем не надано доказів того, що рішення Тернівського міського суду (справа №194/857/19) щодо стягнення з нього аліментів на користь та на утримання ОСОБА_4 взагалі виконується, колегія суддів вважає безпідставними та не випливають на правильність рішення суду.
Будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, апелянтом не надано.
       Приведені в апеляційній скарзі інші доводи про те, що суд не дав оцінки наданих ним доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.
       Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
       Відповідно до рішення «Проніна проти України» № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року, п. 1 статті 6 Конвенції ( 995_004 ) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. 
       Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
       Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.
       Відповідно ст.141 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишаючи рішення суду без змін не змінює розподіл судових витрат.
       Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  - залишити без задоволення.
Рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 03 грудня 2019 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, установлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України. 

       Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді О.П.Варенко 

                                                                В.С.Городнича