ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

28 вересня 2020 року                                                        
м.Суми
Справа №950/37/20 
Номер провадження 22-ц/816/2020/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),
суддів -          Кононенко О. Ю. ,  Левченко Т. А. 
за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І., 
сторони:
позивач - АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК»,
відповідач - ОСОБА_1 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК»
на рішення Лебединського районного суду Сумської області від 16 липня 2020 року в складі судді Стеценка В.А., ухвалене в м. Лебедині,

В С Т А Н О В И В:

11 січня 2020 року АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (далі - АТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовна заява мотивована тим, що 08 червня 2011 року між ним та відповідачем був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 6000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позивач свої зобов`язання перед відповідачем виконав, надавши кредит у встановленому договором розмірі.
Скориставшись кредитними коштами, взятих на себе зобов`язань із своєчасного їх повернення ОСОБА_1 не виконав, тому станом на 31 жовтня 2019 року утворився борг на загальну суму 46425 грн 55 коп., з яких: 5460 грн 00 коп. - заборгованість за кредитом; 36978 грн 62 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 0 грн 00 коп. - заборгованість за комісією, 1300 грн 00 коп. - заборгованість за пенею, а також штрафи (500 грн. - штраф (фіксована частина), 2186 грн 93 коп. - штраф (процентна складова).
Рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 16 липня 2020 року позовні вимоги АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» задоволені частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором від 08 червня 2011 року, яка виникла станом на 31 жовтня 2019 року в розмірі 5 460 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» судовий збір в сумі 225 грн 91 коп.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Вказане рішення суду позивач оскаржив в апеляційному порядку.
В апеляційній скарзі АТ КБ «ПРИВАТБАНК», посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати в частині відмови в стягненні заборгованості з процентів, пені та штрафів та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.
В апеляційній скарзі позивач не погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність домовленості сторін про сплату процентів з огляду на підписання відповідачем довідки про умови кредитування, яка додана до позовної заяви, в якій зазначена базова % ставка 2,5 % на місяць, що становить 30 % річних. Отже, сторони узгодили розмір базової % ставки, а також ними погоджені розмір та порядок нарахування неустойки.
Вказує, що встановивши, що банк надав відповідачу кредит, а відповідач його не повернув, місцевий суд не мав жодних підстав відмовляти у стягненні відсотків по кредиту.
Зазначає, що з довідки про умови кредитування вбачається, що сторонами погоджено всі істотні умови договору, у тому числі щодо розміру та порядку нарахування пені, проте суд першої інстанції безпідставно відмовив у стягненні заборгованості з пені.
Рішення суду в частині задоволених позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитом в розмірі 5460 грн не оскаржується, тому в апеляційному порядку не переглядається.
Відзиву на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_1 до апеляційного суду не направив.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає.
Судом першої інстанції встановлено, що між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № б/н від 08 червня 2011 року, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 6000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с. 11).
На підтвердження позовних вимог АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надано розрахунок, згідно з яким загальний розмір заборгованості за кредитним договором станом на 31 жовтня 2019 року становить 46425 грн 55 коп., яка складається з наступного: 5460 грн 00 коп. - заборгованість за кредитом; 36978 грн 62 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 0 грн 00 коп. - заборгованість за комісією, 1300 грн 00 коп. - заборгованість за 

пенею; 500 грн - штраф (фіксована частина); 2186 грн 93 коп. - штраф (процентна складова) (а.с. 8-10).
Відмовляючи позивачу в задоволенні позову в частині стягнення заборгованості за відсотками, пенею та штрафами, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з ОСОБА_1 АТ КБ «ПРИВАТБАНК» дотримався вимог, передбачених ч. 2 ст. 11 Закону № 1023-ХII «Про захист прав споживачів» про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк.
Колегія суддів апеляційного суду вважає, що такий висновок суду першої інстанції не узгоджується з матеріалами справи та вимогами закону.
Як вбачається з матеріалів справи, 08 червня 2011 року ОСОБА_1 підписав довідку про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», відповідно до якої сторонами були визначені наступні умови надання кредитних коштів: пільговий період до 55 днів; базова відсоткова ставка 2,5 % на місяць з розрахунку 360 днів на залишок заборгованості; розмір щомісячних платежів (включаючи плату за використання кредитних коштів в звітному періоді) 7 % від заборгованості, але не менше 50 грн і не більше залишку заборгованості; строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості, що складається із: пеня (1) + пеня (2), де пеня (1) = базова процентна ставка за договором / 30 - нараховується за кожний день прострочення кредиту, пеня (2) = 1% від заборгованості, але не менше 30 грн в місяць, нараховуються 1 раз на місяць за наявності прострочення за кредитом або відсотками 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму понад 50 грн і більше; штраф за порушення строку платежів по будь-якому із грошових зобов`язань більше ніж на 30 днів у сумі 500 грн + 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків і комісій (а.с. 12).
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ч. 1 ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі.
Виконання грошового зобов`язання може забезпечуватись, зокрема, неустойкою - пенею, штрафом (ст. ст. 546, 549 ЦК України).
Таким чином, кредитний договір укладається в письмовій формі, в якому його сторонами погоджується розмір кредиту, умови його надання, повернення, сплати процентів за користування кредитом, застосування неустойки у разі неналежного виконання зобов`язання.
Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Частинами 1, 2 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
За приписами ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Як вбачається з матеріалів справи, 08 червня 2011 року ОСОБА_1 заповнив і 

підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с. 11).
Як зазначено у заяві-анкеті, відповідач погодився з тим, що ця заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, з яким він був ознайомлений і погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також з Тарифами, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.
Також у заяві зазначено, що Умови та Правила надання банківських послуг розміщені на офіційному сайті ПриватБанку www.privatbank.ua, а ОСОБА_1 зобов`язується виконувати вимоги вказаних Умов та Правил, а також регулярно ознайомлюватись з їх змінами на сайті банку.
Умови надання кредитного ліміту обумовлені сторонами у Довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», 55 днів пільгового періоду», яка підписана позичальником, та її копія, надана суду, належним чином завірена банком.
З матеріалів справи вбачається, що відповідачу була видана картка за №  НОМЕР_1 з терміном дії 04/15.
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторонам повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх заявлених вимог у позові, дотримуючись засад змагальності у цивільному судочинстві.
З наданих АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до суду копії анкети-заяви позичальника від 08 червня 2011 року, розрахунку заборгованості, який підтверджує факт використання кредитних коштів, їх часткове повернення ОСОБА_1 , вбачається, що останній погодився із запропонованими банком умовами використання кредитних коштів, зокрема, зі сплатою 30,00 % річних за користування кредитними коштами.
Щодо стягнення заборгованості за збільшеними відсотковими ставками, то банком, в порушення вимог статей 12, 81 ЦПК України, жодних доказів про встановлення процентної ставки у розмірі 43,20 % річних з 11 листопада 2015 року, як зазначено у розрахунку заборгованості, суду не надано, як і не надано доказів, які б містили підпис відповідача, про ознайомлення його зі зміною розміру процентної ставки відповідно до вимог ч. 4 ст. 1056-1 ЦК України, тому вказані вимоги позову є необґрунтованими.
Крім того, за положеннями ст. 1048 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12.
Таким чином, заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами слід обраховувати по строк дії карти - квітень 2015 року, і її розмір становить, виходячи з відсоткової ставки 30 % річних - 145 грн 98 коп.
Виходячи з наведених норм, нарахування процентів після закінчення строку дії кредитного договору (04/15) припинилося, а тому вимоги банку про стягнення заборгованості за процентами за період з 01 травня 2015 року по 31 жовтня 2019 року, є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
Щодо вирішення позовних вимог про стягнення пені і штрафів (фіксованої частини та процентної складової), апеляційний суд виходить з наступного.
Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).
Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).
За положеннями ст. 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення (правова позиція, викладена Верховним Судом України у постанові від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15).
Умовами кредитного договору передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне погашення заборгованості за договором. Порядок нарахування визначений у довідках про умови кредитування (а.с. 12).
Кредитним договором передбачена подвійна юридична відповідальність у вигляді пені та штрафу за одне й те саме правопорушення.
Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
За таких обставин суд апеляційної інстанції з урахуванням обставин справи, балансу інтересів сторін стягує з боржника штраф, який складається з фіксованої частини 500 грн та процентної складової 280 грн 30 коп. (5460 грн (тіло кредиту) + 145 грн 98 коп. (відсотки за користування кредитом)) х 5%).
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.
За таких обставин, рішення суду першої інстанції на підставі п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню в частині вирішення позовних вимог про стягнення заборгованості по відсотках, пені та штрафів з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення цих позовних вимог, а в частині розподілу судових витрат підлягає зміні.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що із ОСОБА_1 підлягає стягненню заборгованість по відсотках за користування кредитом у розмірі 145 грн 98 коп.; штраф (фіксована частина) - 500 грн; штраф (процентна складова) - 280 грн 30 коп. В задоволенні решти позовних вимог необхідно відмовити за необґрунтованістю.
Таким чином, загальний розмір заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача складає 6386 грн 28 коп. (враховуючи 5460 грн заборгованості за кредитом, розмір якої позивачем не оскаржується).
Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України рішення суду в частині розподілу судових витрат підлягає зміні.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, при частковому задоволенні апеляційної скарги на 2,26 % (926 грн 28 коп. (сума задоволених апеляційних вимог) х 100 % : 40965 грн 55 грн 

(сума заявлених апеляційних вимог)) з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» підлягає компенсації 65 грн 12 коп. (2881,50 грн х 2,26 % : 100%) судового збору за апеляційний перегляд справи та при частковому задоволенні позову на 13,76 % (6386,28 грн коп. (сума задоволених вимог) х 100% : 46425 грн 55 коп. (ціна позову)), із ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» підлягає компенсації 264 грн 33 коп. (1921 грн х 13,76 % : 100 %) фактично понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання позову.
Відповідно до ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судове рішення у даній справі, як малозначній, виходячи із оскарженої частини рішення суду, не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись ст. ст. 367 - 369, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» задовольнити частково.
Рішення Лебединського районного суду Сумської області від 16 липня 2020 року в частині вирішення вимог про стягнення процентів за користування кредитом, пені та штрафів скасувати і прийняти нову постанову щодо даних вимог.
Змінити рішення Лебединського районного суду Сумської області від 16 липня 2020 року в частині розподілу судових витрат.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором № б/н від 08 червня 2011 року в сумі 926 грн 28 коп., яка складається з: 145 грн 98 коп. заборгованості за процентами за користування кредитом; 780 грн 30 коп. штрафу.
В задоволенні позову в іншій частині вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції у сумі 264 грн 33 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» судовий збір за перегляд справи в суді апеляційної інстанції у сумі 65 грн 12 коп.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий -                                                                В.І. Криворотенко

Судді:                                                                        О.Ю. Кононенко

Т.А. Левченко