Постанова
Іменем України
 
15 липня 2020 року                                        
м. Київ                                                               
 
справа № 306/2773/13-ц
провадження № 61-14243св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
 
головуючого -Луспеника Д. Д., 
суддів: Воробйової І. А. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Лідовця Р. А., Черняк Ю. В., 
 
учасники справи:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Свалява-Міськбуд»,
відповідач -  ОСОБА_1 ,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Свалява-Міськбуд» на постанову Закарпатського апеляційного суду від 12 червня 2019 року у складі колегії суддів: Готри Т. Ю., Собослоя Г. Г., Кожух О. А.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1.    Описова частина 
 
Короткий зміст позовних вимог
У жовтні 2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Свалява-Міськбуд» (далі - ТОВ «Свалява-Міськбуд») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу, пені та трьох відсотків річних за виконані роботи за договором підряду.
Позовна заява мотивована тим, що між ним та відповідачем 22 травня 2013 року було укладено договір підряду на виконання робіт по будівництву зблокованого житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . 
Відповідно до умов цього договору замовник ОСОБА_1 зобов`язувався прийняти та оплатити роботи підрядника ТОВ «Свалява-Міськбуд», надавши аванс на виконання робіт, своєчасно приймати та оплачувати виконані роботи. Однак відповідач відмовився оплачувати виконані роботи в повномі обсязі, безпідставно відмовився від отримання та підписання акта виконаних підрядних робіт (акти виконаних робіт разом з претензією були вислані поштою), сплативши за виконані роботи частково, в розмірі 116 828 грн. Сума боргу за виконані роботи складає 155 957 грн 20 коп., яку замовник добровільно не бажає сплачувати.
Уточнивши позовні вимоги, ТОВ «Свалява-Міськбуд» просило стягнути з  ОСОБА_1 на його користь суму боргу за виконані роботи в розмірі 155 957 грн 20 коп., пеню у розмірі 42 778 грн 60 коп, суму три відсотки річних у розмірі 7 018 грн 07 коп, індекс інфляції в розмірі
40 743 грн 04 коп., а також витрати, пов`язані з наданням правової допомоги, в розмірі 4 817 грн 40 коп.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції 
Рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 04 лютого 2015 року у складі судді  Уліганинця П. І. позов ТОВ «Свалява-Міськбуд» задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Свалява-Міськбуд» 246 496 грн 91 коп, з яких: 155 957 грн 20 коп - сума боргу за виконані роботи; 42 778 грн 60 коп - пеня від простроченої суми; 7 018 грн 07 коп. - 3 % річних від простроченої суми; 40 743 грн 04 коп - індекс інфляції від простроченої суми. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що ОСОБА_1 порушив виконання грошового зобов`язання, тому він зобов`язаний сплатити суму боргу, пеню, три відсотки річних та індекс інфляції від простроченої суми. Позовні вимоги в частині стягнення витрат, пов`язаних з виплатою правової допомоги, задоволенню не підлягають, оскільки надана представником позивача як доказ ксерокопія квитанції до прибуткового касового ордера № 2 не є належним доказом, тому що не відповідає вимогам фінансово-платіжного документа і не скріплена печаткою.
Постановою Апеляційного суду Закарпатської області від 22 січня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення. У задоволенні позову ТОВ «Свалява-Міськбуд» до ОСОБА_1 відмовлено. Вирішено питання щодо судових витрат.
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2019 року (провадження № 306/2773/13-ц) касаційну скаргу ТОВ «Свалява-Міськбуд» задоволено частково, постанову Апеляційного суду Закарпатської області від 22 січня 2018 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
 
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
Постановою Закарпатського апеляційного суду від 12 червня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.
Рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 04 лютого 2015 року скасовано.
У задоволенні позову ТОВ «Свалява-Міськбуд» відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що договором підряду від 22 травня 2013 року між сторонами не визначено ціни договору, кошторису на виконання будівельних робіт як істотної умови договору. Також матеріали справи не містять даних і про укладення між сторонами будь-яких додаткових угод до цього договору.
Ураховуючи, що сума боргу позивача в розмірі 155 957 грн 20 коп є не доведеною, тому є безпідставними і похідні вимоги ТОВ «Свалява-Міськбуд» про стягнення з відповідача на користь товариства пені у сумі 42 778 грн 60 коп., 3 % річних у розмірі 7 018 грн 07 коп., індексу інфляції в розмірі 40 743 грн 04 коп., витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, у розмірі 4 817 грн 40 коп.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
У касаційній скарзі ТОВ «Свалява-Міськбуд» посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
Ухвалою судді Верховного Суду від 09 вересня 2019 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі.
Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
У вересні 2019 року справа надійшла до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду від 06 липня 2020 року вказану справу призначено до судового розгляду  у складі колегії з п`яти суддів. 
 
Аргументи учасників справи
 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
Касаційна скарга мотивована тим, що судом апеляційної інстанції відповідачу безпідставно поновлено строк на подання апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не врахував висновків суду касаційної інстанції. Апеляційний суд не з`ясував обставин щодо виконання сторонами зобов`язань за цим правочином, не перевірив доводів позивача про наявність у відповідача заборгованості за цим договором, не з`ясував розміру заборгованості, фактично не вирішив спір по суті. Висновком експерта від 17 липня 2017 року підтверджено, що вказані в акті роботи виконані, їх вартість є більшою ніж зазначено позивачем. Експерт зазначав, що вартість робіт із будівництва фундаментів становить 349 700 грн. Суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку, що відповідач не повинен оплачувати роботи з будівництва фундаментів.  
 
Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу
У вересні 2019 року до Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу від ОСОБА_1 , у якому він просив залишити постанову апеляційного суду без змін, оскільки вона прийнята при всебічному та повному з`ясуванні обставин справи, ґрунтується на правильному застосуванні норм чинного законодавства України. Посилався на те, що відповідач ОСОБА_1 не укладав і не замовляв виконання будь-яких робіт з ТОВ «Свалява-Міськбуд» на користь третіх осіб, а саме іншого співвласника земельної ділянки і зблокованого будинку ОСОБА_2 .
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
22 травня 2013 року між підрядником ТОВ «Свалява-Міськбуд» та замовником ОСОБА_1 було укладено договір підряду. Відповідно до якого замовник доручив, а підрядник зобов`язався своїми силами і засобами організувати та здійснити на умовах цього договору виконання загальнобудівельних робіт (улаштування фундаментів, мурування стін, влаштування перекриття та покрівлі) з будівництва зблокованого житлового будинку по АДРЕСА_1 . Водночас замовник зобов`язався прийняти та оплатити роботи підрядника, а замовник узяв на себе зобов`язання надавати аванс на виконання робіт підрядника (у розмірі 50 % до початку кожного етапу робіт підрядника), своєчасно приймати й оплачувати виконані роботи підрядника (т. 1, а.с. 9-10).
Згідно з довідкою ТОВ «Свалява-Міськбуд» про вартість виконаних будівельних робіт за липень-серпень 2013 року, загальна вартість таких склала 272 785 грн 20 коп., із яких авансовий платіж - 116 828 грн, решта суми - 155 957 грн 20 коп. - борг (т. 1, а. с. 16-20).
Відповідно до акта будівництва цоколю, що не заперечується сторонами, ОСОБА_1 сплатив ТОВ «Свалява-Міськбуд» на проведення будівельних робіт 116 828 грн 83 коп. (т. 1,  а. с. 64).
Робочим проектом ТОВ «Свалявська проектно-будівельна майстерня», схемою забудови земельної ділянки, будівельним і технічним паспортами передбачено будівництво двох зблокованих житлових будинків на земельній ділянці загальною площею 0,0739 га по АДРЕСА_1 . Водночас повідомлення про початок виконання будівельних робіт із будівництва зблокованого житлового будинку за цією адресою було видане 29 квітня 2013 року двом особам: ОСОБА_1 і ОСОБА_2 (т. 1, а. с.11, 75-82, 167, 168, 173-181).
Згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 546176 від 17 квітня 2008 року співвласниками указаної вище земельної ділянки спочатку були ОСОБА_3  і ОСОБА_4 , а згодом, із 22 березня 2013 року, - ОСОБА_2 і ОСОБА_1 (т. 1, а. с.44,                 169-172 ).
Відповідно до висновку будівельно-технічної експертизи від 17 липня 2017 року № 0014/2017 збудований об`єкт за своїми зовнішніми параметрами відповідає робочому проекту. Відповідно до кошторисного розрахунку вартість усіх виконаних робіт складає 349 700 грн                                   (т. 1,  а. с. 209 -221).
 
2.    Мотивувальна частина 
 
Позиція Верховного Суду
Частинами першою та другою статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. 
Відповідно до частини другої розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Касаційна скарга ТОВ «Свалява-Міськбуд» підлягає задоволенню.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
За положеннями пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до частини першої статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
У частині третій статті 203 ЦК України закріплено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
У частині першій статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
У частині першій статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина перша статті 526 ЦК України).
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 525 ЦК України).
Виходячи з встановлених судом першої інстанції обставин та аналізу вказаних норм законодавста, вбачається, що ОСОБА_1 уклав з позивачем договір на виконання загальнобудівельних робіт (улаштування фундаментів, мурування стін, влаштування перекриття та покрівлі) з будівництва зблокованого житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Зблокований житловий будинок - це будинок квартирного типу з двох і більше квартир, кожна з яких має безпосередній вихід на земельну ділянку.
Відповідно до частин першої, другої статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядчик) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.
Згідно зі статтею 875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта.
Частина перша статті 877 ЦК України визначає, що підрядник зобов`язаний здійснювати будівництво та пов`язані з ним будівельні роботи відповідно до проектної документації, що визначає обсяг і зміст робіт та інші вимоги, які ставляться до робіт та до кошторису, що визначає ціну робіт. Підрядник зобов`язаний виконати усі роботи, визначені у проектній документації та в кошторисі (проектно-кошторисній документації), якщо інше не встановлено договором будівельного підряду.
Як вбачається із укладеного між сторонами договору, у пункті 2 «Ціна договору» відсутня загальна вартість ціни цього договору.
У пункті 2.2 договору підряду вказано, що зміна обумовленої вартості робіт оформлюється додатковою угодою до цього договору. Договірна ціна є твердою (пункт 2.3 цього договору).
У пункті 5.1 договору підряду зазначено, що загальна сума цього договору складається з витрат підрядника та вартості робіт, що виконуються підрядником за цим договором.
Згідно з довідкою ТОВ «Свалява-Міськбуд» про вартість виконаних будівельних робіт за липень-серпень 2013 року загальна вартість будівельних робіт склала 272 785,20 грн, з яких авансовий платіж -116 828,00 грн, а решта суми - 155 957,20 грн - борг (а. с. 16-20, т. 1).
З акта щодо будівництва цоколю судами встановлено та не заперечувалося сторонами, що ОСОБА_1 сплатив ТОВ «Свалява-Міськбуд» на проведення будівельних робіт 116 828 грн 83 коп. (а. с. 64, т. 1).
Відповідно до висновку будівельно-технічної експертизи від 17 липня 2017 року № 0014/2017, проведеної на виконання ухвали Закарпатського апеляційного суду від 08 листопада 2016 року об`єм робіт з будівництва житлового будинку відповідає наданій кошторисній документації  за липень-серпень 2013 року. Збудований об`єкт відповідає робочому проекту. Ймовірна вартість усіх виконаних робіт складає 349 700 грн. 
За вимогами частини першої статті 853 ЦК України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право в подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.
Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 02 жовтня 2012 року у справі № 23/236 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 523/6003/14-ц (провадження № 14-84цс18) обов`язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт негайно про них заявити (у тому числі шляхом мотивованої відмови від підписання акта виконаних робіт) закон покладає саме на замовника.
Разом з тим суд апеляційної інстанції не надав належної оцінки тому, що замовником не було заявлено про виявлені у роботі відступи від умов договору, тому замовник втратив право на подальше посилання на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.
Вирішуючи справу, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що ОСОБА_1 порушив виконання грошового зобов`язання, тому він зобов`язаний сплатити суму боргу, пеню, три відсотки річних та індекс інфляції від простроченої суми. 
Відповідно до частини першої статті 413 ЦПК Українисуд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.
Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено відповідно до норм матеріального права та із дотриманням норм процесуального права, тому це рішення необхідно залишити в силі, а постанову апеляційного суду - скасувати.
Керуючись статтями 402, 409, 413, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргуТовариства з обмеженою відповідальністю «Свалява-Міськбуд»  задовольнити.
Постанову Закарпатського апеляційного суду від 12 червня 2019 року скасувати.
Рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 04 лютого 2015 року залишити в силі.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                  Д. Д. Луспеник 

Судді:                                                                                             І. А. Воробйова 

Б. І. Гулько

Р. А. Лідовець  

Ю. В. Черняк