Ухвала
 
14 вересня 2020 року
м. Київ
 
справа № 149/2080/15-ц
 
провадження № 61-12600ск20
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Осіяна О. М. розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Вінницького апеляційного суду від 14 липня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Жданівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області, Скаржинецької сільської ради Хмільницького району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У липні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Жданівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області, Скаржинецької сільської ради Хмільницького району Вінницької області про визнання за нею права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом.
 
Рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 04 листопада 2015 року позов ОСОБА_2 задоволено. 
 
Постановою Вінницького апеляційного суду від 14 липня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено. Рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 04 листопада 2015 >року скасовано й ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.
 
19 серпня 2020 року до Верховного Суду засобами поштового зв`язку  ОСОБА_1 подала касаційну скаргу, що надійшла 25 серпня 2020 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження, в якій заявник просить поновити строк на касаційне оскарження судового рішення, скасувати постанову Вінницького апеляційного суду від 14 липня 2020 року й залишити в силі рішення суду першої інстанції.
 
У касаційній скарзі  ОСОБА_1 вказує, що повний текст судового рішення суду апеляційної інстанції їй не було вручено, не надавши, цьому підтвердження, оскільки з 11 по 18  серпня 2020 року вона хворіла, додавши довідку лікаря-хірурга без дати та реєстраційного номера, тому  ознайомилася з повним текстом оскаржуваної постанови апеляційного суду лише 31 липня 2020 року на офіційному сайті Єдиного державного реєстру судових рішень, текст якої який було оприлюднено 20 липня 2020 року.
 
Частинами першою та другою статті 390 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
 
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
 
Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
 
Оскільки, безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду у  такому його елементі як правова визначеність, тому, заявнику належить надати докази на підтвердження поважності причин пропуску цього строку із зазначенням дати первинного отримання копії оскаржуваного судового рішення.
 
Отже,   ОСОБА_1  не надала доказів дати отримання копії судового рішення, а саме: поштового конверта (або його копії) суду апеляційної інстанції з трек-номером поштового відправлення копії судового рішення апеляційної інстанції на адресу   ОСОБА_1 або підтверджуючих документів суду апеляційної інстанції про не надіслання або не отримання заявником копії оскаржуваного судового рішення.
 
Відтак, підстави, що наведені заявником в указаній заяві про поновлення строку вважаються судом неповажними.
 
Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не  порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому, протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.
 
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
 
Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Вінницького апеляційного суду від 14 липня 2020 року залишити без руху.
 
Надати для усунення зазначених вище недоліків касаційної скарги місячний строк, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї  ухвали.  
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                        О. М. Осіян