Ухвала
02 вересня 2020 року
м. Київ
справа № 308/9575/18
провадження № 61-5102ск20
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Воробйової І. А. (суддя-доповідач),  Лідовця Р. А., Черняк Ю. В.,
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 травня                    2019 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 04 лютого                     2020 року у справі за позовом   ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: служба у справах дітей Ужгородської міської ради про усунення перешкод у здійсненні прав щодо виховання онука,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від                       17 травня 2019 року позов ОСОБА_2 , задоволено частково.
Зобов`язано ОСОБА_1 не чинити перешкоди у спілкуванні                            ОСОБА_2 зі своїм онуком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Встановлено такі способи участі ОСОБА_2 у вихованні свого онука ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :
 систематичні побачення з онуком, в присутності батька або за його згоди без його присутності, з обов`язковою згодою дитини, кожної першої та третьої суботи місяця з 10.00 год. до 18.00 год., спільний відпочинок ОСОБА_2 зі своїм онуком, в присутності батька або за його згоди без його присутності, з обов`язковою згодою дитини, під час літніх, осінніх, зимових та весняних канікул. В решті позовних вимог відмовлено.
Постановою Закарпатського апеляційного суду від 04 лютого 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 травня                     2019 року в частині визначення способу участі ОСОБА_2 , у вихованні свого онука ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо спільного відпочинку змінено.
Встановлено спосіб участі ОСОБА_2 , у вихованні свого онука                            ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо спільного відпочинку: спільний відпочинок з онуком влітку 7 (сім) днів та спільний відпочинок з онуком під час осінніх, зимніх та весняних канікул по 3 (три) дні безперервно за згодою дитини, у відсутності батька дитини ОСОБА_1 . В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.
13 березня 2020 року до Верховного Суду через засоби поштового зв`язку                               ОСОБА_1 , подано касаційну скаргу (надійшла 18 березня 2020 року), в якій, заявник просить скасувати рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 травня 2019 року в частині зобов`язання ОСОБА_1 , не чинити перешкоди у спілкуванні ОСОБА_2 зі своїм онуком ОСОБА_4 , та змінити постанову Закарпатського апеляційного суду від 04 лютого 2020 року  в частині «у відсутності батька дитини ОСОБА_1 на в присутності батька дитини ОСОБА_1 , або за його згоди без його присутності.
Ухвалою Верховного Суду від 26 березня 2020 року касаційну скаргу   ОСОБА_1 , залишено без руху та надано строк заявнику для усунення недоліків.  
У серпні 2020 року заявником усунуто недоліки.
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року №460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в  ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень, заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі                                         № 541/2811/16-ц, провадження №61-31932св18.
Касаційна скарга ОСОБА_1 , подана у передбачений статтею                      390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 1 частини другої статті  389 ЦПК України.
З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у  справі за  позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: служба у справах дітей Ужгородської міської ради про усунення перешкод у здійсненні прав щодо виховання онука, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 травня 2019 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 04 лютого 2020 року.
 
Витребувати з Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області цивільну справу  (№ 308/9575/18).
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який 
за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, 
у строк до 21 вересня 2020 року. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді                                                                                                            І. А. Воробйова
                                                                                                                 Р. А. Лідовець
                                                                                                                 Ю. В. Черняк