ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

12 серпня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 160/11496/19	
Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Щербака А.А. (доповідач),
                               суддів:  Баранник Н.П., Малиш Н.І.,     
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Регіональної філії  «Придніпровська залізниця» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2020  року (суддя Букіна Л.Є.) у справі за позовом Регіональної філії «Придніпровська залізниця» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про скасування податкового повідомлення-рішення, -                                        
                                                    ВСТАНОВИВ:
Регіональна філія «Придніпровська залізниця» звернулась з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про скасування податкового повідомлення-рішення від 23.07.2019 року №0006224613.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2020  року в задоволенні позову відмовлено.
Позивачем подана апеляційна скарга, просить рішення суду першої інстанції скасувати, позов задовольнити.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції  порушено норми матеріального та процесуального права, не враховано те, що предметом  доказу в цій справі є недотримання контролюючим органом процедури та термінів проведення камеральної перевірки. 
Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до пункту 3 частини 1  ст.311 КАС України в порядку письмового провадження, на підставі наявних у ній доказів. 
Колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Як було встановлено судом першої інстанції, посадовими особами відповідача проведено камеральну перевірку РФ «Придніпровська залізниця» з питання достовірності даних податкових розрахунків за формою №     1ДФ за 4 квартал 2016 року, 4 квартал 2017 року, 1-2 квартали 2018 року, 4 квартал 2018 року.
За результатами перевірки складено акт від 19.06.2019 №   330/28-10-4613/40081237, у висновках якого зазначено про порушення РФ «Придніпровська залізниця» вимог п.51.1 ст.51 та п.п. «б» п.176.2 ст.176 ПК України.
В описовій частині акту зазначено, що порушення  наслідком недостовірної та не у повному обсязі звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків. Так, позивачем подано до контролюючого органу уточнюючі податкові розрахунки за формою №     1ДФ за 4 квартал 2016 року, 4 квартал 2017 року, 1-2 квартал 2018 року, 4 квартал 2018 року, згідно з якими податковим агентом додатково введено рядки, які містять нараховану та перераховану суму податку на доходи фізичних осіб (ознака 0); виведено рядки, які містять нараховану та перераховану суму податку на доходи фізичних осіб (ознака 1); проведено уточнення суми податку, а також змінено ідентифікаційні номера.
На підставі акту перевірки контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення відповідача від 23.07.2019 №0006224613, яким до позивача застосовані штрафні санкції у розмірі 1020 грн. 
Згідно із розрахунком до податкового повідомлення-рішення, вказана сума штрафу застосована до позивача за таке саме порушення, вчинене протягом року (акт камеральної перевірки № 133/28-10-46-13/40081237 від 19.03.2019 року, податкове повідомлення-рішення відповідача від 10.04.2019 року №0003224613).
Позивач податкове повідомлення-рішення оскаржив до суду.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції зазначив, що про наявність у діях позивача складу податкового правопорушення, санкція за яке передбачена статтею 119 ПК України, у зв`язку з чим застосовуючи до податкового агенту штрафні санкції у розмірі 1020 грн. (за вчинення таких дій повторно протягом року: податкове повідомлення-рішення відповідача від 10.04.2019 року №0003224613, доказів оскарження такого рішення Товариством не надано) за оскарженим рішенням, відповідач діяв у спосіб, передбачений законодавством України.
          Колегія суддів з висновками суду першої інстанції погоджується.
          Відповідно до п. 46.1 ст. 46 Податкового кодексу України податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.
Відповідно до п.51.1 ст.51 ПК України, платники податків, в тому числі податкові агенти, зобов`язані подавати контролюючим органам у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків.
Згідно з пунктом 176.2 статті 176 ПК України особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов`язані:
а) своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок;
б) подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу   податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до контролюючого органу за місцем свого розташування. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку податковим агентом протягом звітного періоду. Запровадження інших форм звітності з зазначених питань не допускається.
Порядок заповнення і подання до органу Державної фіскальної служби України Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку відповідно до вимог статті 51 глави 2, підпункту 70.16.1 пункту 70.16 статті 70 глави 6 розділу II, підпункту 170.4.2 пункту 170.4 статті 170 та підпункту «б» пункту 176.2 статті 176 розділу IV, підпункту 1.6 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України визначає Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 року №4 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 30.01.2015 року за №111/26556).
За приписами п.1.2 вказаного Порядку, Податковий розрахунок - документ, який свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку. На підставі відомостей щодо сум утриманого та/або сплаченого податку, які зазначаються у податковому розрахунку, нарахування податкового зобов`язання не проводиться
Відповідно до п. 3.1 Порядку, реквізити податкового розрахунку, що заповнюються, зокрема, відображення відомостей у розділі І «Суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і суми утриманого з них податку» (далі - розділ І):
у графі 1 «№ з/п» відображається порядковий номер кожного рядка, що заповнюється;
у графі 2 «Податковий номер або серія та номер паспорта» відображається реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта фізичної особи (для фізичної особи, яка має відмітку в паспорті про право здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта), про яку надається інформація в податковому розрахунку.
У графі 3а «Сума нарахованого доходу» відображається (за звітний квартал) дохід, який нарахований фізичній особі відповідно до ознаки доходу згідно з довідником ознак доходів, наведеним у додатку до цього Порядку
За змістом п. 4.1 Порядку №4 коригування поданого і прийнятого податкових розрахунків проводяться на підставі самостійно виявлених податковим агентом помилок, а також на підставі повідомлень про помилки, виявлені контролюючим органом.
За приписами до пп.54.3.3 п.54.3 ст. 54 ПК України, згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.
Вчинення платниками податків, їх посадовими особами та посадовими особами контролюючих органів порушень законів з питань оподаткування та порушень вимог, встановлених іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, тягне за собою відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України.
Положеннями ст. 109 Податкового кодексу України передбачено, що податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Пунктом 119.2 статті 119 ПК України встановлено, що неподання, подання з порушенням встановлених строків, подання не у повному обсязі, з недостовірними відомостями або з помилками податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку, а також суми отриманої оплати від фізичних осіб за товари (роботи, послуги), якщо такі недостовірні відомості або помилки призвели до зменшення та/або збільшення податкових зобов`язань платника податку та/або до зміни платника податку - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 510 гривень. Ті самі дії, вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке саме порушення, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 1020 гривень.
Передбачені цим пунктом штрафи не застосовуються у випадках, коли недостовірні відомості або помилки у податковій звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку, а також суми отриманої оплати від фізичних осіб за товари (роботи, послуги) виникли у зв`язку з виконанням податковим агентом вимог пункту 169.4 статті 169 цього Кодексу та були виправлені відповідно до вимог статті 50 цього Кодексу.
Пунктом 50.1 ст. 50 Податкового кодексу України передбачено, що у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.
Відповідно до пп. 169.4.3 п. 169.4 ст. 169 Податкового кодексу України, роботодавець та/або податковий агент має право здійснювати перерахунок сум нарахованих доходів, утриманого податку за будь-який період та у будь-яких випадках для визначення правильності оподаткування, незалежно від того, чи має платник податку право на застосування податкової соціальної пільги.
Судом першої інстанції вірно зазначено, що податкові агенти несуть відповідальність у вигляді штрафу за подання до контролюючого органу недостовірної звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків. Податковий агент звільняється від відповідальності лише у тому випадку, коли недостовірні відомості або помилки у податковій звітності виникли у зв`язку з виконанням податковим агентом вимог пункту 169.4 статті 169 цього Кодексу (з урахуванням встановлених строків). Якщо ж помилки призвели до змін у податкових зобов`язань платників податку, а також до фактичних змін самих платників, накладається штраф у розмірі 510 грн. або 1020 гривень (за вчинення таких дій повторно протягом року).
У спірних правовідносинах, позивачем подано уточнюючі податкові розрахунки за формою №     1ДФ за 4 квартал 2016 року, 4 квартал 2017 року, 1-2 квартал 2018 року, 4 квартал 2018 року з недостовірними відомостями та помилками.
Так, відповідно до уточнюючого розрахунку від 12.02.2019 року №     9271873269 за 4 квартал 2016 року, РФ «Придніпровська залізниця» змінено ідентифікаційний номер з  3426624714 на 3426604714; згідно із уточнюючого розрахунку від 27.08.2018 року №     9179728548 за 1 квартал 2018 року, податковим агентом проведено уточнення суми податку та доходи фізичних осіб.
Тобто, виправлені податковим агентом помилки з податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків призвели до змін у податкових зобов`язань платників податку, а також до фактичних змін самих платників.
Вірно судом першої інстанції було зазначено, що  будь-яка податкова або інша звітність повинна містити достовірні відомості та відповідати вимогам законодавства України, при цьому, що приписами ПК України передбачена відповідальність за вчинення податковими агентами протиправного діяння щодо подання відповідної звітності з помилками.
Щодо доводів апеляційної скарги щодо порушення відповідачем 30-денного строку проведення камеральної перевірки, встановленого п.76.3 статті 76 ПК України, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що зазначене обмеження стосується проведення перевірки даних податкової декларації або уточнюючих розрахунків до них (в разі їх подання), тоді як предметом камеральної перевірки, за наслідками якої прийнято податкове повідомлення - рішення, була перевірки уточнюючих податкових розрахунків суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, а тому камеральна перевірка з вказаних питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.
Доводи апеляційної скарги зазначеного не спростовують, підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.
Керуючись ст. ст. 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -
                                                  ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Регіональної філії «Придніпровська залізниця» залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2020  року у справі за позовом Регіональної філії «Придніпровська залізниця» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про скасування податкового повідомлення-рішення залишити без змін.  
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.
Постанова у повному обсязі складена 12 серпня 2020 року.
   
Головуючий - суддя                                                                      А.А. Щербак 

                               суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      Н.І. Малиш