ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2020 року                                                         м. Дніпро         Справа №  908/981/17

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді  Чередка А.Є. (доповідач)      
суддів: Верхогляд Т.А., Паруснікова Ю.Б. 
при секретарі судового засідання: Мудрак О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області 

на ухвалу Господарського суду Запорізької області (суддя Кричмаржевський В.А.) від 27.02.2020р. (дата складення повного тексту ухвали - 03.03.2020) з розгляду заяви Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області про визнання грошових вимог у справі №  908/981/17

про банкрутство боржника - Публічного акціонерного товариства "Топаз", код в ЄДР-14310371 (69071 м. Запоріжжя вул. Магістральна, 84; адреса для листування: 02093 м. Київ вул. Росошанська, 3-А, п/с-49), -
                                                  ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 27.02.2020 у справі № 908/981/17:
- здійснено процесуальне правонаступництво шляхом заміни кредитора - Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області на його правонаступника - Головне управління Державної податкової служби у Запорізькій області;
- вимоги Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області до боржника - Публічного акціонерного товариства "Топаз", код в ЄДР-14310371, м. Запоріжжя, в розмірі - 1  325 519,71 грн. пені з податку на додану вартість залишено без розгляду;
- вимоги Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області до боржника - Публічного акціонерного товариства "Топаз", код в ЄДР-14310371, м. Запоріжжя, в розмірі - 21  309 619,48 грн. (з яких: 1  603 228,10грн. штрафних санкцій з єдиного внеску, 19  706 391,38грн. пені з єдиного внеску) відхилено.
Не погодившись з вказаною ухвалою господарського суду, до Центрального апеляційного господарського суду звернулося Головне управління Державної податкової служби у Запорізькій області із апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати  ухвалу Господарського суду Запорізької області від 27.02.2020 у справі № 908/981/17 в частині відхилення грошових вимог Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області до боржника - Публічного акціонерного товариства "Топаз" в розмірі - 21 309 619,48 грн. та прийняти нове рішення, яким визнати грошові вимоги Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області  в  повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт, зокрема вказує, що боржник має податковий борг зі сплати єдиного соціального внеску, нарахованого на суми заробітної плати, на який податковим органом нарахований штраф та пеня відповідно до рішення № 00074417020105244902/830 від 21.08.2018р., а суд першої інстанції відхиляючи грошові вимоги апелянта не надав належної правової оцінки природі його грошових вимог та не перевірив їх обгрунтованості.     
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 21.04.2020р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 27.02.2020 року з розгляду заяви Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області про визнання грошових вимог у справі № 908/981/17; повідомлено учасників справи, що у зв`язку із встановленням на період дії карантинних заходів в Україні тимчасово особливого режиму роботи Центрального апеляційного господарського суду на виконання постанови Кабінету міністрів України №211 від 11 березня 2020 року "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (із змінами), враховуючи Рекомендації Ради суддів України, викладені у листі № 9рс-186/20 від 16 березня 2020 року, відтерміновано розгляд судових справ на період дії карантину, про дату та час судового засідання з розгляду справи учасників буде повідомлено ухвалою суду.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 26.05.2020р. розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 02.07.2020р. 
У судовому засіданні представник апелянта доводи апеляційної скарги підтримав у повному обсягу.
Державна компанія "Укрспецекспорт" у відзиві на апеляційну скаргу та її представник в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечують, вважають оскаржувану ухвалу законною та обґрунтованою, прийняту з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а апеляційну скаргу апелянта безпідставною, посилаючи при цьому на те, що податковим органом нараховано штрафні санкції у період знаходження боржника у м. Донецьку, що не відповідає вимогам чинного законодавства та вже було предметом судового розгляду у справі. 
Державний концерн «Укроборонпром» надіслав до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, згідно з яким також не погоджується з апеляційною скаргою та просить у її задоволенні відмовити з тих підстав, що апелянтом не доведено належними та допустимими доказами у суді першої інстанції обґрунтованості грошових вимог в розмірі 21 309 619,48 грн. 
Також кредитор зазначає, що нарахування штрафних санкцій та пені відбулось в порушення Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України № 449 від 20.04.2015.
Розпорядник майна боржника у відзиві на апеляційну скаргу просить залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін, посилаючись при цьому на не надання податковим органом належних та допустимих доказів в обгрунтування своїх грошових вимог та безпідставне нарахування штрафних санкцій у період з 21.08.2013р. по 08.10.2014р., що вже було встановлено судовими рішеннями у справі.  
Представник ПАТ "Топаз" у судовому засіданні надав усні пояснення, згідно з якими проти задоволення апеляційної скарги заперечував з підстав, наведених у відзивах кредиторів та розпорядника майна.  
Інші учасники справи не скористалися правом участі в судовому засіданні, про час та місце його проведення були повідомлені апеляційним судом належним чином, що підтверджується відповідними матеріалами справи. 
Враховуючи вищенаведене, а також те, що явка представників учасників справи в судове засідання апеляційним судом не визнавалася обов`язковою, а неявка представників інших учасників справи не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу по суті у відсутності представників інших учасників справи.
Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників апелянта, кредиторів та боржника, дослідивши матеріали справи, судова колегія дійшла до висновку про відсутність достатніх підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного. 
Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду Запорізької області від 30.05.2017 порушено провадження у справі № 908/981/17 про банкрутство ПАТ "Топаз", визнано безспірні грошові вимоги ініціюючого кредитора - Державної компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення "Укрспецекспорт" до боржника у розмірі - 174324208,38 грн., введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та процедуру розпорядження майном боржника, розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Федоренка Д.В. 
Оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство ПАТ "Топаз" оприлюднено на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України 30.05.2017 за № 43303.
Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 28.09.2017 у попередньому засіданні визнані вимоги конкурсних кредиторів, підсумкове засідання суду, на якому буде винесено ухвалу про санацію боржника чи постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, чи ухвалу про припинення провадження у справі про банкрутство або ухвалу про продовження строку процедури розпорядження майном та відкладення підсумкового засідання суду було призначено на 20.12.2017.
18.11.2019 до Господарського суду Запорізької області надійшла заява Головного управління ДФС у Запорізькій області з грошовими вимогами до боржника - ПАТ "Топаз" у розмірі - 22  635 139,19 грн.
27.02.2020 до Господарського суду Запорізької області від ГУ ДПС у Запорізькій області надійшло клопотання про заміну кредитора у справі: ГУ ДФС у Запорізькій області на його правонаступника - ГУ ДПС у Запорізькій області. Цим же клопотанням кредитор просив залишити без розгляду його вимоги в частині грошового зобов`язання з податку на додану вартість в розмірі - 1  325 519,71 грн. як такі, що заявлені помилково.
Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 27.02.2020 у справі № 908/981/17:  вимоги Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області до боржника - Публічного акціонерного товариства "Топаз", в розмірі - 1  325 519,71 грн. пені з податку на додану вартість залишено без розгляду; вимоги Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області до боржника - Публічного акціонерного товариства "Топаз" в розмірі - 21  309 619,48 грн. (з яких: 1  603 228,10грн. штрафних санкцій з єдиного внеску, 19  706 391,38грн. пені з єдиного внеску) відхилено.
Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість, в оскаржуваній частині,  ухвали Господарського суду Запорізької області від 27.02.2020р. у справі № 908/981/17, колегія суддів апеляційного господарського суду враховує наступне.
Відповідно до ч. 3 ст. 4 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
На час звернення Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області з заявою з грошовими вимогами до боржника та постановлення місцевим господарським судом оскаржуваної ухвали набув чинності Кодекс України з процедур банкрутства, який встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.
Відповідно до ч. 4 Прикінцевих та Перехідних Положень Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу. 
Згідно з ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства, кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.
Грошове зобов`язання - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов`язань належать також зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов`язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов`язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях. До складу грошових зобов`язань боржника, у тому числі зобов`язань щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції, визначені на дату подання заяви до господарського суду, а також зобов`язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров`ю громадян, зобов`язання з виплати авторської винагороди, зобов`язання перед засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі. Склад і розмір грошових зобов`язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов`язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, якщо інше не встановлено цим Кодексом. При поданні заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство розмір грошових зобов`язань визначається на день подання до господарського суду такої заяви.
Відповідно до приписів ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.
Кредитори за вимогами щодо виплати заробітної плати, авторської винагороди, аліментів, а також за вимогами щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров`ю громадян, сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування мають право протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують.
До заяви в обов`язковому порядку додаються докази сплати судового збору, докази надсилання копії заяви боржнику і розпоряднику майна, а також документи, що підтверджують грошові вимоги до боржника.
Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, розглядаються господарським судом у порядку черговості їх отримання у судовому засіданні, яке проводиться після попереднього засідання господарського суду.
За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів.
Ухвала господарського суду є підставою для внесення відомостей про таких кредиторів до реєстру вимог кредиторів.
На підтвердження вимог в розмірі 21  309 619,48 грн. заборгованості з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок), з яких: 1  603 228,10 грн. штрафних санкцій з єдиного внеску, 19  706 391,38 грн. пені з єдиного внеску, кредитор надав копію рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № 0105244902/830 від 21.08.2018 з розрахунком штрафних санкцій до нього та копію корінця вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ю-2468-25 від 04.10.2018, згідно з яким загальна сума боргу становить 40  251  462,85грн., з яких: 15  943  152,41грн. - недоїмка, 2  578  381,08грн. - штраф, 21  729  929,36грн. - пеня. 
Також кредитором подано до заяви з грошовими вимогами копію корінця податкової вимоги форми «Ю» № 3109-25 від 08.12.2014, згідно з яким загальна сума боргу становить 2  090 468,41грн., з яких: 2  060 561,00грн. - недоїмка, 29 907,41грн. - пеня. 
Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначає Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування". 
Податковий кодекс України не застосовується до цих відносин в силу положень п. 1.3. ст. 1 цього Кодексу, якими визначено, що цей Кодекс не регулює питання погашення зобов`язань зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.   
Згідно з ч. 2 ст. 2 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", в редакції на час прийняття рішення про застосування штрафних санкцій, виключно цим Законом визначаються принципи збору та ведення обліку єдиного внеску, платники єдиного внеску, порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, розмір єдиного внеску, орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність, склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску.
За змістом п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 6 вищенаведеного Закону, платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.
Згідно з ч. 3 ст. 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок. 
Частиною 8 ст. 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" передбачено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у п. 4 і 5 ч. 1 ст. 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.
Стаття 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" регламентує заходи впливу та стягнення, і частиною першої цієї статті передбачено, що рішення, прийняті органами доходів і зборів та органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов`язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами.
Положення цієї статті поширюються лише на тих платників, які відповідно до цього Закону зобов`язані нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.
Відповідно до ч. 10 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.
Пунктом 2 частини 11 цієї статті передбачено, що за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум. 
Згідно з ч. 14 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених цим Законом, посадова особа органу доходів і зборів у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом, приймає рішення, яке протягом трьох робочих днів надсилається платнику єдиного внеску.
Суми пені та штрафів, передбачених цим Законом, підлягають сплаті платником єдиного внеску протягом десяти календарних днів після надходження відповідного рішення. Зазначені суми зараховуються на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для зарахування єдиного внеску. При цьому платник у зазначений строк має право оскаржити таке рішення до органу доходів і зборів вищого рівня або до суду з одночасним обов`язковим письмовим повідомленням про це територіального органу доходів і зборів, яким прийнято це рішення. 
Частиною 15 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", рішення органу доходів і зборів про нарахування пені та/або застосування штрафів, передбачених частинами одинадцятою і дванадцятою цієї статті, є виконавчим документом. 
У разі якщо платник єдиного внеску не сплатив зазначені в рішенні суми протягом десяти календарних днів, а також не повідомив у цей строк орган доходів і зборів про оскарження рішення, таке рішення передається державній виконавчій службі в порядку, встановленому законом. 
Отже, підставою для виникнення в платника обов`язку сплати, нарахованих податковим органом на недоїмку зі сплати єдиного внеску пені та штрафу є відповідне рішення, яке є виконавчим документом.
Заявлені кредитором у даній справі грошові вимоги, виникли з рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № 0105244902/830 від 21.08.2018р., яке прийнято вже після відкриття провадження у справі про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Топаз" (30.05.2017).
За наведених обставин та враховуючи приписи ст.ст. 1, 45, 59, 60 Кодексу України з процедур банкрутства, заявлені кредитором грошові вимоги, незважаючи на період нарахування пені, є поточними та не підлягають розгляду та задоволенню в процедурі розпорядження майном.    
Також апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що кредитором не подано до суду разом з заявою з грошовими вимогами до боржника належних та допустимих доказів, які-б підтверджували обґрунтованість заявлених грошових вимог, зокрема вимоги про сплату недоїмки, акту перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до Закону "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" нараховується єдиний внесок. 
З наданого ж кредитором рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № 0105244902/830 від 21.08.2018 не вбачається розміру недоїмки зі сплати єдиного внеску, на яку нараховуються штраф та пеня, а зазначені у корінці вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ю-2468-25 від 04.10.2018 суми пені та штрафу відрізняються від сум пені та штрафу вказаних у рішенні № 0105244902/830 від 21.08.2018, що не дає змоги їх ототожнити. 
До того-ж, вимога про сплату боргу (недоїмки) № Ю-2468-25 від 04.10.2018 винесена на 1,5 місяця пізніше ніж прийнято рішення № 0105244902/830 від 21.08.2018.      
Зазначена у корінці податкової вимоги форми «Ю» № 3109-25 від 08.12.2014 сума недоїмки є значно меншою ніж нарахована на нею пеня, що з урахуванням дати її винесення також не дає можливості ототожнити цю недоїмку з розміром заявлених кредитором грошових вимог за рішенням № 0105244902/830 від 21.08.2018.
Наказом Міністерства доходів і зборів України від 09.09.2013 № 455 затверджено Інструкцію про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 19.09.2013 за № 1622/24154 (далі - Інструкція) та  яка діяла на час спірних відносин.
Згідно з положеннями розділу VІ "Порядок стягнення заборгованості з платників"  Інструкції, які кореспондують з положеннями ч. 4 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" та визначають порядок узгодження сум недоїмки з єдиного внеску, органи доходів і зборів надсилають платникам вимогу про сплату недоїмки, зокрема, якщо платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску, якщо платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій. В цьому випадку платникам, зазначеним у підпунктах 1 та 2 пункту 2.1 розділу II цієї Інструкції (до категорії яких підпадає боржник) протягом п`яти робочих днів, наступних за календарним місяцем, у якому виникла або зросла недоїмка зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій) надсилається вимога про сплату. Вимога формується на підставі даних особових рахунків платників на суму боргу, що перевищує 10 гривень (п. 6.3 Інструкції).
Вимога про сплату боргу формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з карток особових рахунків платників (абз. 5 п. 6.4 Інструкції). 
Отже, всупереч вимогам ч. 4 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" та ч. 1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства кредитором не подано разом з заявою з грошовими вимогами до матеріалів справи вимоги про сплату недоїмки з єдиного внеску, на яку податковим органом і нараховувалися спірний штраф та пеня. 
Колегія суддів також враховує, що згідно з рішенням № 0105244902/830 від 21.08.2018 щодо застосування штрафу у розмірі - 1  603 228,10 грн. та пені 19  706 391,38 грн., нарахування пені здійснювалось за період з 21.08.2013 до 30.05.2017.
Між тим, як вбачається з матеріалів справи до 08.10.2014 ПАТ "Топаз" було зареєстроване та здійснювало свою діяльність у місті Донецьку за адресою: м. Донецьк вул. Соколина, 1-а.
У зв`язку з проведенням антитерористичної операції в Донецькій та Луганській областях 08.10.2014 була проведена державна реєстрація місцезнаходження ПАТ "Топаз" за новою адресою: м. Запоріжжя вул. Магістральна, 84.
За розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року № 1275-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України" затвердив перелік населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція, до якого включене місто Донецьк.
Станом на дату винесення рішення ГУ ДФС у Запорізькій області, правонаступником якого є ГУ ДПС у Запорізькій області, 21.08.2018 № 0105244902/830, антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14.04.2014 № 405/2014, не була завершена.
Відповідно до п. 9-4 Розділу VIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (в редакції від 15.08.2018, чинній на час винесення рішення про нарахування штрафу та пені з єдиного внеску), платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014, звільняються від виконання своїх обов`язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.
Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.
Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов`язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.
Недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу.
На час прийняття податковим органом рішення від 21.08.2018 про застосування до боржника штрафних санкцій та пені пункт 9-4 розділу VIII Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" був чинним, тому згідно з ст. 5 ЦК України підлягає застосуванню до спірних правовідносин.
Отже, як вірно вказано судом першої інстанції, прийняття податковим органом рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені, та подальші нарахування на підставі цього рішення ПАТ "Топаз" штрафних санкцій та пені у період з 14.04.2014 по 08.10.2014 (перебування на обліку в м. Донецьку) є неправомірним, а заявлені ГУ ДПС у Запорізькій області грошові вимоги щодо штрафу та пені є безпідставними, виходячи з абз. 3 п. 9-4 розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" та того, що період нарахування пені в тому числі охоплює час перебування боржника на обліку в м. Донецьку (квітень-жовтень 2014 року).
З огляду на усе вищевикладене апеляційний суд вважає, що місцевий господарський суд дійшов до вірного висновку про відсутність правових підстав для визнання грошових вимог апелянта, доводи апеляційної скарги є безпідставними, отже підстави передбачені ст. 277 ГПК України, для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали Господарського суду Запорізької області від 27.02.2020р. у даній справі відсутні.
Згідно з ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті апелянтом судового збору за подання апеляційної скарги  у сумі 5763,00грн. слід покласти на останнього.
З підстав наведеного та керуючись ст.ст. 123, 129, 231, 269, 270, 275-284, 287 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, - 

                                                   ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 27.02.2020р. у справі № 908/981/17 - залишити без задоволення.
Ухвалу Господарського суду Запорізької області від 27.02.2020р. у справі № 908/981/17 - залишити без змін.
        Судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги покласти на Головне управління Державної податкової служби у Запорізькій області. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повна постанова складена та підписана 07.07.2020 року.

Головуючий суддя                                                                                   А.Є. Чередко  

Суддя                                                                                                      Т.А. Верхогляд

Суддя                                                                                                  Ю.Б. Парусніков