Справа № 127/7020/20 
Провадження № 33/801/589/2020
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гриневич В. С.
Доповідач: Шемета Т. М.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2020 року                                                                               м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Шемети Т. М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 05 травня 2020 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 - 
встановив:
Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 05 травня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 130 КУпАП, та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (двадцять чотириста) гривень на користь держави з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, стягнуто судовий збір у розмірі 420 грн 40 коп. на користь держави.
В Постанові суду зазначено, що водій ОСОБА_1 17.03.2020 о 10:35 год. в м. Вінниці по вул. Батозька, 3 керував автомобілем DAEWOO LANOS, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: затуплена реакція зіниць очей, поведінка не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку відмовився у присутності лікаря-нарколога, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, у та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись із такою постановою суду, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 05 травня 2020 року і закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 , посилається на те, що він одразу погодився на пропозицію поліцейських поїхати до КП ВОНД «СОЦІОТЕРАПІЯ». Зазначає, що через образи працівників поліції в його адресу не пройшов такий огляд. Зазначає, що він самостійно 17.03.2020 року о 22 год 21 хв пройшов медогляд на вживання наркотичних речовин, відповідно до Довідки від 17.03.2020 року № 370 ОСОБА_1 – тверезий. Наголошує, що протокол про адміністративне правопорушення складений за відсутності свідків, а тому не може бути використаний як доказ.
Одночасно, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.
В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 подану апеляційну скаргу підтримав з викладених у ній підстав.
Вирішуючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження слід зазначити таке.
Згідно зі ст. 294 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Постанова Вінницького міського суду Вінницької області ухвалена 05 травня 2020 року (а. с. 20-21) без участі заявника, копія постанови була направлена на адресу ОСОБА_1 07.05.2020 року ( а.с 22), що відповідає вимогам ч. 1 ст. 285 КУпАП, проте докази її вручення матеріали справи не містять. Копію постанови ОСОБА_1 отримав 09 липня 2019 року, що підтверджується заявою по видачу копії рішення (а. с. 28). Апеляційна скарга подана 15 липня 2020 року, що підтверджується штемпелем вхідної кореспонденції Вінницького апеляційного суду вх. № 6271( а. с. 30-32).
З огляду на наведене, причини пропуску строку на апеляційне оскарження є поважними, тому такий строк слід поновити.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.
У протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідальність, за ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена зокрема, у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Як передбачено п. 12 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735, та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 (надалі Інструкція), у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
ОСОБА_1 був направлений для проходженян медичного огляду до КП «Вінницький обласний наркологічний диспансер «Соціотерапія».
У Висновку № 0813, складеному лікарем-наркологом в КП ВОНД «СОЦІОТЕРАПІЯ», зазначено: алкотест 6820 – відмова, аналіз сечі на мультитест - відмова (а. с. 3).
Відповідно до п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами), у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Згідно з п. п. 5, 6, 7 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС № 1395 від 07 листопада 2015 року, у разі проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я, висновок про його результати долучається до протоколу про адміністративне правопорушення (у разі підтвердження стану сп`яніння). У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.
Отже, безумовним є те, що факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння в будь-якому разі повинен бути зафіксованим у присутності двох свідків та із зазначенням в чому полягали дії водія щодо ухилення.
Проте, як вбачається зі змісту Протоколу серії ДПР18 № 346296 про адміністративне правопорушення (а. с.2), свідки при його складенні залучені не були.
Суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови не звернув на зазначене уваги та послався як на доказ підтвердження винуватості ОСОБА_1 в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні на вищевказаний протокол серії ДПР18 № 346296 про адміністративне правопорушення.
Отже, зважаючи на те, що відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння не зафіксована у відповідності до вимог законодавства, а визнання винуватості не може ґрунтуватися на припущеннях, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи викладене, постанова Вінницького міського суду Вінницької області від 05 травня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв?язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
З огляду на вищевикладене інші доводи апеляційної скарги апеляційний суд не оцінює.
На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд-
постановив:
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 05 травня 2020 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 05 травня 2020 року скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв?язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького
апеляційного суду Т. М. Шемета