УХВАЛА

05 жовтня 2020 року 
м. Київ

Справа №  910/21929/17 

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Васьковського О.В. 
розглянувши матеріали касаційної скарги арбітражного керуючого Козлова В`ячеслава Олександровича
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.09.2020
у складі колегії суддів: головуючого Полякова Б.М., Яковлева М.Л., Пантелієнка В.О.
(про перегляд ухвали Господарського суду міста Києва від 30.03.2020 про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу ТОВ «Рентбудмаш»)
та на постанову  Північного апеляційного господарського суду від 02.09.2020
у складі колегії суддів: головуючого Полякова Б.М., Яковлева М.Л., Пантелієнка В.О.
(про перегляд ухвали Господарського суду міста Києва від 30.03.2020 про затвердження звіту ліквідатора про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками ліквідаційної процедури банкрута)
у справі № 910/21929/17    
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Сучасні транспортні системи"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рентбудмаш" 
про банкрутство             
ВСТАНОВИВ:
21.09.2020, арбітражний керуючий Козлов В`ячеслав Олександрович звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.09.2020 (про перегляд ухвали Господарського суду міста Києва від 30.03.2020 про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу ТОВ «Рентбудмаш») та постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.09.2020 (про перегляд ухвали Господарського суду міста Києва від 30.03.2020 про затвердження звіту ліквідатора про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками ліквідаційної процедури банкрута) у справі №910/21929/17 в порядку статей 286-289 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).
Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 910/21929/17 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді - Васьковський О.В., суддя - Огороднік К.М., суддя - Погребняк В.Я., що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 21.09.2020.
Подана касаційна скарга арбітражного керуючого Козлова В`ячеслава Олександровича не відповідає вимогам ст.ст. 287-291 ГПК України, з огляду на таке. 
Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено у Законі України "Про судовий збір".
Як вбачається з матеріалів касаційної скарги, предметом касаційного оскарження є постанова Північного апеляційного господарського суду від 02.09.2020 та постанова Північного апеляційного господарського суду від 02.09.2020, предметом перегляду яких були ухвали Господарського суду міста Києва від 30.03.2020 у даній справі.
Відповідно до підпункту 7 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2020 установлюється у розмірі 2 102,00 грн.
Таким чином, за подання касаційної скарги на 2 постанови Північного апеляційного господарського суду від 02.09.2020 заявнику необхідно було сплатити судовий збір у розмірі 4204,00 грн. (2 102,00 грн. х 2). 
Як вбачається з матеріалів касаційної скарги, скаржником не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених законом порядку і розмірі.
Разом з тим, у прохальній частині касаційної скарги скаржником заявлене  клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення рішення у справі, яке мотивоване тим, що оскільки боржник перебуває у скрутному матеріальному становищі, відшкодування витрат арбітражного керуючого не проводилось.
Частиною 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, чинній на момент подання касаційної скарги) передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Таким чином, редакція зазначеної статті передбачає право суду з урахуванням майнового стану сторони відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, лише за наявності викладених вище умов, а не тільки виходячи з майнового стану сторони. 
Водночас, особа, яка заявляє клопотання про відстрочення, звільнення від сплати судового збору, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.
Отже, звільнення (відстрочення) від сплати судового збору є дискреційним правом суду, однак, такі повноваження суду не є необмеженими; відповідне клопотання сторони розглядається виходячи із визначених нею обставин, що унеможливлюють сплату судового збору на момент звернення до суду, зокрема, із касаційною скаргою, та підтвердження цих обставин належними та достатніми доказами. 
Суд зазначає, що "право на суд" не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, включно з фінансовими. Так, інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовуватися накладенням фінансових обмежень на доступ особи до суду… Вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права на доступ до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі").
Оцінивши доводи скаржника, наведені в обґрунтування наявності підстав для відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги на постанови апеляційного суду від 02.09.2020 у справі №910/21929/17, Суд не знаходить підстав для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору, оскільки в порушення вимог статей 74, 76, 79 ГПК України арбітражним керуючим не надано доказів на підтвердження того, що матеріальне становище боржника покращиться протягом визначеного статтею 306 ГПК України строку розгляду касаційної скарги та скаржник буде спроможний сплатити судовий збір у встановленому законом розмірі до прийняття судом касаційної інстанції рішення за результатами розгляду касаційної скарги по суті.
Верховний Суд зазначає, що статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, тому самі лише обставини, пов`язані з фінансуванням та відсутність у нього коштів для сплати судового збору не можуть вважатися безумовною підставою для відстрочення такої сплати при зверненні до суду касаційної інстанції.
Відповідно до статті 291 Господарського процесуального кодексу України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, особа, яка подає касаційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.
Отже, надіслання копії касаційної скарги з доданими до неї документами іншим учасникам справи листом з описом вкладення є обов`язком заявника касаційної скарги.
Як вбачається з матеріалів касаційної скарги, скаржником не додано доказів надіслання копії касаційної скарги учасникам справи №910/21929/17.
08.02.2020 набув чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ" від 15.01.2020 № 460-ІХ, згідно з яким, зокрема, змінено підстави касаційного оскарження судових рішень.
Статтею 290 ГПК України передбачені вимоги до форми і змісту касаційної скарги.
Відповідно до абзацу 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).
На виконання вимог пункту 5 частини 2 статті 290  Господарського процесуального кодексу України скаржником підставою касаційного оскарження  постанови Північного апеляційного господарського суду від 02.09.2020 (про перегляд ухвали Господарського суду міста Києва від 30.03.2020 про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу ТОВ «Рентбудмаш») та постанови Північного апеляційного господарського суду від 02.09.2020 (про перегляд ухвали Господарського суду міста Києва від 30.03.2020 про затвердження звіту ліквідатора про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками ліквідаційної процедури банкрута) зазначено пункти 1, 2 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України.
Так підставою для касаційного оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду від 02.09.2020 (про перегляд ухвали Господарського суду міста Києва від 30.03.2020 про затвердження звіту ліквідатора про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками ліквідаційної процедури банкрута) скаржником визначено пункт 1 частини другої статті 287 ГПК України, а саме не врахування судом апеляційної інстанції висновків Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах щодо виникнення у арбітражного керуючого права вимоги основної грошової винагороди, викладених у постановах від 04.10.2018 у справі №916/1503/17, від 01.08.2018 у справі №912/1783/16, від 30.01.2019 у справі №910/32824/15.
Підставою для касаційного оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду від 02.09.2020 (про перегляд ухвали Господарського суду міста Києва від 30.03.2020 про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу ТОВ «Рентбудмаш») скаржником визначено пункт 2 частини другої статті 287 ГПК України, а саме наявність підстав для відступлення від висновку Верховного Суду , викладеного у постанові від 12.09.2019 у справі 914/3812/15. 
В той же час, зазначаючи про необхідність відступлення від висновку Верховного Суду , викладеного у постанові від 12.09.2019 у справі 914/3812/15, скаржник зазначив про безпідставне застосування зазначеної постанови, оскільки обставини справи не є подібними, що унеможливлює відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні. 
Суд звертає увагу на те, що відповідно до приписів ГПК України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.
Відповідно до ч. 2, 5 статті 292 та ст. 174 ГПК України, у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 290 цього Кодексу, така скарга залишається без руху, про що суддею-доповідачем постановляється відповідна ухвала із зазначенням строку на усунення скаржником недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.
Враховуючи викладене, Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання скаржника про відстрочення сплати судового збору до ухвалення рішення у справі, у зв`язку з чим, керуючись частиною 2 статті 292 ГПК України, залишає касаційну скаргу без руху. В свою чергу, заявнику касаційної скарги необхідно у строк, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху, сплатити судовий збір у розмірі 4204, 00 грн. та надати Суду відповідні докази здійснення такої оплати,  також  надати докази надсилання копії касаційної скарги учасникам справи листом з описом вкладення в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, та виконати вимоги пункту 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України щодо  оскарження  постанови Північного апеляційного господарського суду від 02.09.2020 (про перегляд ухвали Господарського суду міста Києва від 30.03.2020 про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу ТОВ «Рентбудмаш») та зазначити підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав)  .
Згідно з частиною 4 статті 174 та частиною 2 статті 292 ГПК України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017, якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.
На підставі викладеного та керуючись статтями 174, 234, 290, 291, статтею 8 Закону України "Про судовий збір", Верховний Суд, -

У Х В А Л И В:

1.          Відмовити арбітражному керуючому Козлову В`ячеславу Олександровичу  у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення рішення у справі за подання касаційної скарги на постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.09.2020 (про перегляд ухвали Господарського суду міста Києва від 30.03.2020 про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу ТОВ «Рентбудмаш») та постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.09.2020 (про перегляд ухвали Господарського суду міста Києва від 30.03.2020 про затвердження звіту ліквідатора про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками ліквідаційної процедури банкрута) у справі №910/21929/17.

2. Касаційну скаргу арбітражного керуючого Козлова В`ячеслава Олександровича  на постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.09.2020 (про перегляд ухвали Господарського суду міста Києва від 30.03.2020 про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу ТОВ «Рентбудмаш») та постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.09.2020 (про перегляд ухвали Господарського суду міста Києва від 30.03.2020 про затвердження звіту ліквідатора про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками ліквідаційної процедури банкрута) у справі №910/21929/17 залишити без руху.
3. Надати арбітражному керуючому Козлову В`ячеславу Олександровичу  строк на усунення недоліків касаційної скарги протягом десяти днів з дня вручення ухвали, а саме: сплатити судовий збір у розмірі 4204, 00 грн. та надати Суду відповідні докази здійснення такої оплати,  також  надати докази надсилання копії касаційної скарги учасникам справи листом з описом вкладення в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, та виконати вимоги пункту 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України щодо  оскарження  постанови Північного апеляційного господарського суду від 02.09.2020 (про перегляд ухвали Господарського суду міста Києва від 30.03.2020 про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу ТОВ «Рентбудмаш») та зазначити підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).
4. Роз`яснити арбітражному керуючому Козлову В`ячеславу Олександровичу, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали, скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                     О.В. Васьковський