ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2020 року          м.Дніпро         Справа №  904/6139/19
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Березкіної О.В. (доповідач),                               
суддів: Дарміна М.О., Іванова О.Г.
Секретар судового засідання Ковзиков В.Ю.   
Учасники процесу не з`явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином
розглянувши  у відкритому  судовому засіданні  апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг 
на рішення  Господарського суду Дніпропетровської області від 19.02.2020 року, ухвалене суддею Ярошенко В.І., повний текст якого складений 19.02.2020 року
у справі№ 904/6139/19
за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро 
до Приватного акціонерного товариства " Північний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг 
про стягнення збору за зберігання вантажу
        
ВСТАНОВИВ:

Позивач - Акціонерне товариство "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро звернувся до Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг  із позовом про стягнення збору за зберігання вантажу у сумі 313685,88грн.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 19.02.2020 року у справі                № 904/6139/19 позов задоволено повністю.
Суд стягнув з Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця"  в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця"  плату за користування вагонами у розмірі 313 685, 88 грн. та судовий збір у розмірі 4       705, 29 грн.
Не погодившись із вказаним рішенням, відповідач- Приватне акціонерне товариство "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" звернувся  з апеляційною скаргою, в якій, з посиланням на порушення господарським судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин  справи, просив  скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 19.02.2020 по справі № 904/6139/19 та прийняте нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог про стягнення плати за зберігання вантажу в розмірі            313 685, 88 грн. - відмовити повністю.         
В обґрунтування своєї  скарги апелянт посилається на те, що судом першої інстанції  не було  здійснено належної оцінки  відсутності  вини  відповідача, взагалі не здійснено аналіз зайнятості колій на ст. Терни на момент видачі наказу № 1347. До того ж судом прийнято до уваги та враховано інформацію щодо зайнятості колій на ст. Терни лише на підставі позовної заяви, не зважаючи на те, що дана інформація, в порушення вимог ст. 74 ГПК, не підтверджена жодними доказами.
На думку апелянта,  поїзним диспетчером в порушення вимог  п. 12 Інструкції «штучно» затримано вагони відповідача за наявності вільних колій. 
Оскільки позивачем не доведена вина відповідача у затримці вагонів за наказом                    № 1347, починаючи з 22.06.2019 17 год. 45 хв., тому відсутні підстави для нарахування збору за зберігання вантажу за вказаний період. Враховуючи зазначене, збір за зберігання вантажу за наказом № 1347 складає  104 561, 94 грн. (з ПДВ).
Всі ці обставини, на думку апелянта, є підставами для  скасування рішення суду в повному обсязі та відмови у задоволенні позовних вимог.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 06.04.2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг на рішення  Господарського суду Дніпропетровської області від 19.02.2020 року у справі  №904/6139/19 та здійснено  підготовчі дії.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 05.05.2020 року розгляд справи № 904/6139/19 призначено в судовому засіданні на 22.06.2020 року об 10:00 годині в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду за адресою: м.Дніпро, пр.Дмитра Яворницького,65, зал засідань №207.
Позивачем - Акціонерним товариством "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро надано відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому зазначено, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджено матеріали справи, прийнято вірне рішення у відповідності до норм чинного законодавства, доводи відповідача, в свою чергу, які зазначені в апеляційній скарзі, є безпідставними та необґрунтованими. Просить залишити оскаржуване рішення – без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.
Представники позивача та  відповідача в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи  були повідомлені належним чином ( поштові повідомлення про вручення а.с.154 -156, т.1), на час  розгляду справи заяв  або клопотань про відкладення до суду не надходило.
22.06.2020 року в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини постанови.
Заслухавши доповідь судді-доповідача,  дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність оскаржуваного рішення нормам діючого законодавства, Центральний  апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга  не підлягає задоволенню  з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що 14.12.2017року між Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" (правонаступником якого є Акціонерне товариство "Українська залізниця") в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" (залізниця) та Приватним акціонерним товариством "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" (власник колії) укладено договір про експлуатацію залізничної під`їзної колії Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", яка примикає до станції Терни і Рядова регіональної філії Придніпровська залізниця ПАТ "Укрзалізниця" №ПР/М-17-2/14-744/НЮдч (договір).
Згідно зі Статутом залізниць України, Правилами перевезень вантажів залізничним транспортом України і на умовах цього договору експлуатується під`їзна колія, яка належить власнику колії, яка примикає до станції Терни - стрілками №№ 2, 4, 6 у парній горловині станції та до Рядова - стрілкою № 8 до колії № VI станції Рядова. Під`їзна колія обслуговується локомотивом власника колії. Межею під`їзної колії є знаки "Межа під`їзної колії", які встановлено: по станції Терни біля маневрового світлофору М10, розташованого на відстані 61,5 м від вістряка стрілки № 2 станції Терни; маневрового світлофору М8, розташованого на відстані 86,2 м від граничного стовпчика стрілки № 4 станції Терни; маневрового світлофору М6, розташованого на відстані 147,2 м від граничного стовпчика стрілки № 6 станції Терни; по станції Рядова біля вхідного світлофору - Чк, розташованого на відстані (70 м від вістряка стрілки № 8 станції Рядова (п. 1 договору).
Розгорнута довжина під`їзної колії складає 268 700 погонних метрів (п.2 договору).
У межах смуги відведення під`їзною колією і спорудами власника колії зайнято ділянку площею 26545 кв. м (п.3 договору).
Рух поїздів на під`їзній колії здійснюється з додержанням Правил технічної експлуатації залізниць України, Інструкції про порядок обслуговування і організації руху на під`їзній колії та Інструкції по сигналізації на залізницях України (п.4 договору).
Відповідно до п. 5 договору здавання вагонів для під`їзної колії зі станцій Терни, Рядова здійснюється:
- порожні хопери - через інтервал часу 2,0 години;
- порожні напіввагони для навантаження концентрату залізорудного, обкотишів - через інтервал часу 2, 5 години;
- вагони з небезпечними вантажами класу "1ВМ" - не пізніше, ніж через 2 години з моменту-їх прибуття на станцію примикання;
- інші вагони - за повідомленнями, які передає прийомоздавальник вантажу та багажу станції, нарочним прийомоздавальнику власника колії не пізніше, ніж за 2 години до фактичного здавання вагонів, із реєстрацією у Книзі повідомлень, форми ГУ-2. У разі здавання вагонів залізницею власнику колії за його згодою раніше встановленого інтервалу передача вагонів здійснюється поза інтервалом.
Вагони, що прибули на станцію Терни Придніпровської залізниці для Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", подаються локомотивом залізниці на одну з колій №№ 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 13 станції Терни, за вказівкою чергового по залізничній станції, де здійснюються передавальні операції з вагонами у технічному та комерційному відношенні. Подальший рух вагонів здійснюється локомотивом власника колії. Вагони, що прибули на станцію Рядова Придніпровської залізниці для Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", подаються локомотивом залізниці на одну з колій №№ 3А, 3Б, І, ІІ, 4, 5, VI, 7, 8, 9, 10 станції Рядова, за вказівкою чергового по залізничній станції, де здійснюються передавальні операції з вагонами у технічному та комерційному відношенні. Подальший рух вагонів здійснюється локомотивом власника колії (п. 6 договору).
Про готовність вагонів до забирання власник колії повідомляє залізницю. Повідомлення передає начальник зміни цеху зовнішнього транспорту (диспетчер зміни, черговий по станції) або диспетчер виробничого відділу УЗТ по телефону відповідальному працівнику станції примикання залізниці не пізніше, ніж за 2 години до пред`явлення вагонів до здачі залізниці, з наступним наданням письмового повідомлення за формою, встановленою Правилами користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 № 113 (п. 8 договору).
Для під`їзної колії встановлюється загальний термін перебування усіх вагонів - 15,0 год. (п.12 договору).
Відстань для нарахування збору за подачу, забирання вагонів встановлюється 0 км в обидва кінці (п.13 договору).
Відповідно до п. 14 договору власник колії сплачує залізниці:
- за користування вагонами - згідно з Правилами користування вагонами і контейнерами за ставками, наведеними у розділі V Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ним послуги (Тарифного керівництва № 1);
- за зберігання вантажів у вагонах - у разі затримки їх з причин, залежних від власника колії, після закінчення терміну безоплатного зберігання, сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї) - згідно з правилами зберігання вантажів;
- інші збори і плати за додаткові роботи та послуги, які виконує залізниця для власника колії - згідно з діючими нормативними документами.
Збори і плати вносяться на підставі ст. 62 Статуту залізниць України у національній валюті України, на умовах попередньої оплати на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання філії ЄРЦ.
Звертаючись до Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг із позовом про стягнення збору за зберігання вантажу у сумі 313 685, 88 грн. з ПДВ. за накопичувальною карткою ф.ФДУ-92 № 23089081, позивач - Акціонерне товариство "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро посилався на  те, що  внаслідок несвоєчасного забирання вагонів на станції призначення, спірні вагони були затримані на шляху прямування, а тому за весь час затримки  вагонів з вини вантажовласника підлягає стягненню  збір за зберігання вантажу.
Задовольняючи позовні вимоги повністю,  господарський суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не спростував доводів позивача, не надав доказів  відсутності його вини у затримці вагонів внаслідок  несвоєчасного забирання  вагонів на станції призначення.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Умови перевезення вантажів залізничним транспортом регулюються, зокрема Законом України "Про залізничний транспорт", Статутом залізниць України, Правилами перевезення вантажів та іншими нормативними актами.
Статтею 306 ГК України передбачено, що перевезенням вантажів визнається господарська діяльність, пов`язана з переміщенням продукції залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами (частина перша); суб`єктами відносин перевезення вантажів є перевізники, вантажовідправники та вантажоодержувачі (частина друга); загальні умови перевезення вантажів, а також особливі умови перевезення окремих видів вантажів визначаються цим Кодексом і виданими відповідно до нього транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами (частина п`ята).
Відповідно до положень частини 5 статті 307 ГК України, які кореспондуються з положеннями частини 2 статей 908, 920 ЦК України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.
За договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами) (частини 1, 3 статті 909 ЦК України).
    Відповідно до статті 8 Закону України "Про залізничний транспорт", перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти залізничним транспортом загального користування організується на договірних засадах, що відповідно до розділу IV Статуту залізниць України передбачено і для взаємовідносин залізниці з підприємством, власником під`їзних залізничних колій.
Судом встановлено, що в червні 2019 залізницею на адресу ПрАТ “Північний ГЗК” здійснювалось перевезення вантажу за накладною № 47309083 у вагонах №№ 53548012, 59414813, 53525259, 56193808, 53500914, 61191243, 60655313, 64093487, 60030731, 52585429, 50053594, 52517588, 63252720, 56082985, 53168910, 53529905, 64093586, 64093685, 56218407, 62122569, 60035045, 62522008, 62314117, 62523279, 62646146, 56276124, 56140833, 56955461, 53526786, 63005615, 62667639, 53484929, 53168142, 56956089, 56283633, 53087128, 62086954, 52374022, 53514824, 67782680, 54751953, 61077608, 61300232, 56737836, 56342462, 63424972, 61020129, 61654158, 59474239, 63129449, 53518643, 53188330 (а. с. 47-49).
Згідно зазначеної накладної станція та залізниця призначення – Терни Придніпровської залізниці.
Відповідно до пункту 46 Статуту одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами. Вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. Цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача. За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.
За приписами пункту 119 Статуту за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.
Збір за зберігання вантажу розраховується згідно з пунктом 8 Правил зберігання вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 (з подальшими змінами).
Відповідно до наведеного пункту Правил зберігання вантажів, збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо).
Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 розділу ІІІ Збірнику тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 №317, збір за зберігання вантажів у вагонах справляється в розмірі 4,0 грн за добу. У всіх випадках неповна доба зберігання вантажів округляється до повної.
Відповідно до абзацу 3 пункту 2.6 Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 864/5085) усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції і вантажовласника. Один примірник накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу надаються вантажовласнику.
Правилами користування вагонами чітко встановлено порядок і умови обліку вагонів, які були затриманими на підходах до станції призначення.
Усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника. У разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час початку та закінчення затримки вагонів і їх номери (пункти 6, 8 Правил).
Про затримку вагонів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця видає наказ. Облік затриманих на підходах вагонів здійснюється станцією, на якій вони простоюють, на підставі акта про затримку вагонів, що складається станцією. Усі дані в цьому акті, передаються станцією у повідомленні про затримку вагонів на станцію призначення. Станція призначення інформує вантажовласника про затримку вагонів з його вини, передаючи йому копію повідомлення про затримку вагонів не пізніше двох годин після його отримання (телефонограмою, телеграфом, поштовим зв`язком, через посильних, факсом або іншим способом) (пункти 9, 10 Правил).
За зберігання на місцях загального користування та на коліях станції відправлення вантажів, завантажених у вагони (контейнери), які простоюють в очікуванні оформлення перевезення (у тому числі під митним оформленням та інших причин, не залежних від залізниці), збір сплачується з моменту ввезення вантажу на станцію до моменту закінчення затримки (п.9 Правил зберігання вантажів). Статтями 46, 47, 119, 125 Статуту залізниць України визначено, що одержувач  зобов`язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що прибув на його адресу, навіть поставка якого йому не передбачена планом (договором, контрактом, замовленням, нарядом тощо). За несвоєчасне забирання вантажу справляються відповідні плата і збори.
Згідно п. 3 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 № 334 (далі за текстом - Правила № 334), акти загальної форми складаються для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу та вантажобагажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, зокрема, у разі затримки вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вивантаження (перевантаження) з причин, що залежать від одержувача, власника залізничної під`їзної колії, порт, підприємства.
З матеріалів справи вбачається, що спірні вагони  були затримані станцією Кривий Ріг Західний на підставі наказу № 1347 від 19.06.2019, через зайнятість колій станції призначення Терни, у зв`язку із неприйняттям вантажу одержувачем ПрАТ “Північний ГЗК” на свою під`їзду колію (а. с. 55), про що складено Акт про затримку вагонів № 45 від 19.06.2019 (а. с. 57) та Акт загальної форми № 96 від 19.06.2019 (форма ГУ-23) (а. с. 58). Станцією Кривий Ріг-Західний було здійснено повідомлення про затримку вагонів відповідно до наказу № 1347 від 19.06.2019 (а. с. 56).
Відповідно до актів загальної форми ГУ-23 (а.с.25-45), оформлених станцією призначення Терни, прибулі на адресу ПрАТ “Північний гірничо-збагачувальний комбінат” вагони своєчасно не забрані ним на свою під`їзну колію.
Станціями призначення та затримки оформлені відповідні документи, у тому числі акти форми ГУ-23а, ГУ-23, на підставі яких за час знаходження спірних вагонів на станції затримки відповідно до наказу № 1347 від 19.06.2019, згідно із Тарифним керівництвом №1 розрахований збір за зберігання вантажу плата за відомістю ф. ГУ-46 № 23089081 у загальній сумі 261 404,90 грн без ПДВ, що з ПДВ складає 313685, 88 грн.
З огляду на  вищезазначені обставини,  господарський суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про стягнення на користь  позивача  збору за зберігання вантажів у сумі 313685, 88 грн. з ПДВ за накопичувальною карткою ф.ФДУ-92 № 23089081, яка відповідачем підписана із застереженням: станція Кривий Ріг-Західний є станцією прямування, а не станцією призначення. На момент видачі наказу № 1347 від 19.06.2019 на станції Терни були вільні колії (а. с. 24).
При цьому, доводи апелянта про відсутність його вини у затримці вагонів та його готовність прийняти  спірні вагони на свою під`їздну колію, колегія суддів вважає безпідставними з огляду на  те, що  в період дії спірних наказів на коліях станції Терни знаходилися вагони, які своєчасно не забирались  відповідачем на під`їздну  колію, що підтверджується актами ф.ГУ-23. Відповідач не надав жодного доказу в обгрунтування відсутності вини в затримці вагонів та викладеного у відомостях ф.ГУ-46 та накопичувальних картках заперечення, яке не підпадає під жоден з випадків звільнення вантажовласника від плати за користування вагонами, передбачених  п.16 Правил користування вагонами та контейнерами.
Посилання апелянта на те, що поїзним диспетчером в порушення вимог  п. 12 Інструкції «штучно» затримано вагони відповідача за наявності вільних колій, є неспроможними.
Так, зайнятість приймально-відправних колій по станції призначення згідно технологічного процесу роботи станції планує поїзний диспетчер залізниці з урахуванням підводу під навантаження порожніх вагонів парку "Укрзалізниці" і власних, вагонів з вантажем на адресу підприємства, маневрової роботи, необхідності приймання навантажених маршрутів з Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", обгону локомотивів, для чого необхідна наявність вільних колій станції тощо. 
Підпунктом 14.2.1. пункту 14.2. Інструкції з руху поїздів і маневрової роботи на залізницях України (затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язків України від 31.08.2005 № 507) визначено, що приймання поїздів на станцію має проводитись тільки на вільні колії, які призначені для цього технічно – розпорядчим актом станції. 
Відповідно до п. 16.4 Правил технічної експлуатації залізниць України (затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20.12.1996 № 411) черговий по станції зобов`язаний забезпечити наявність вільних колій для своєчасного приймання поїздів.
Визначення можливості або неможливості доставити на станцію призначення затримані вагони відноситься до технології роботи залізниці, для чого необхідні спеціальні знання.
Жодним нормативним актом чи будь-яким іншим документом не передбачено, що за умов проведення технологічних операцій по прибуттю та відправленню поїздів всі колії станції повинно бути зайнято. 
В Розділі II Єдиного технологічного  процесу роботи під`їздної  колії ПАТ «ПІВНГЗК» і станцій примикання Терни і Рядова наведено  перелік операцій , що виконуються при обробці поїзда після його прибуття  та перед відправленням. Найдовшими за часом  є операції з технологічного та комерційного обслуговування вагонів.
Відповідно до Технологічного процесу роботи станції Терни технічне обслуговування вагонів передбачає: комплекс операцій з підтримання дієздатності або справності  вантажного  вагону у сформованих чи транзитних поїздах, а також порожнього  вагону при підготовці до первезень без його відчеплення від состава або  групи вагонів; технічне обслуговування порожнього  вантажного вагону; технічне обслуговування навантаженого чи порожнього  вантажного вагону з відчепленням від тразитних поїздів і від поїзда, що прибув  для розбирання, або сформованих составів, а також пошкоджених вагонів.
Окрім технічного та комерційного огляду вагонів, обробка составу поїзда після прибуття на станцію Терни включає і ряд інших операцій: контрольну перевірку состава, одержання перевізних документів від локомотивної бригади і їх звірка з натурним листом, крейдову розмітку, підготовку составу до розформування, відчеплення.
Отже, на станції призначення, окрім зайняття колій під технологічними операціями з вагонами, має бути забезпечено і наявність вільних колій для своєчасного приймання поїздів, у т.ч.  поїздів відповідача, його контрагентів і таке інше, а тому наявність вільних колій  не   є  обставиною, яка б безперечно  надавала можливість залізниці прийняти вагони  відповідача.
Доводи апелянта про те, що  позивач    під час дії наказу про затримку  першочергово відправив    вагони, які  були затримані пізніше,  не  є підставою для звільнення   його від сплати  збору за зберігання вантажу та не свідчать про  порушення  залізницею Інструкції  оформлення затримки поїздів з огляду на те, що  при поновленні приймання вагонів вантажовласнитком зі станцій затримки у першу чергу повинні відправлятись вагони, які вказані у заявці вантажовласника, з урахуванням  поїзної обстановки на дільниці, а за відсутності заявки – враховувати  можливість відправлення вагонів,  які були затримані першими.
Тобто, Інструкція не містить  положень щодо черговості  подачі вагонів, які прибувають  на адресу вантажоодержувачів, а відправка здійснюється  з урахуванням поїзної обстановки.
Крім того, наказ № 1354, на який посилається відповідач, не має відношення до затримки спірних вагонів за наказом № 1347 від 19.06.2019 року.
Таким чином, відповідач не надав доказів того, що мав можливість прийняти спірні вагони, а також не довів наявність обставин, що є підставою для відмови у позові з огляду на положення статті 121 Статуту та пункту 16 Правил користування вагонами і контейнерами, згідно з якими вантажовласник звільняється від плати за користування вагонами і контейнерами: якщо затримка вагонів або контейнерів виникла через стихійне лихо, що спричинило припинення руху на залізничних під`їзних коліях, а також через стихійне лихо або аварію на підприємстві, внаслідок яких, згідно з чинними положеннями заборонено виконувати вантажні роботи; у разі подання локомотивом залізниці вагонів і контейнерів на фронти навантаження (вивантаження) у кількості, що перевищує їх максимальну переробну спроможність. 
Інші доводи апелянта є неспроможними і висновків суду першої інстанції вони не спростовують.
Таким чином, господарський суд Дніпропетровської області всебічно, повно, об`єктивно дослідив всі обставини справи, дав        їм належну правову оцінку, правильно застосував норми матеріального права, з дотриманням норм процесуального права, що у відповідності до       ст. 276 Господарського процесуального кодексу України       є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення  суду першої інстанції - без зміни.
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на Приватне акціонерне товариство "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг. 

Керуючись ст.ст.275-282 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

                                                    ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг – залишити без задоволення.
Рішення  Господарського суду Дніпропетровської  області від 19.02.2020 року  у справі   № 904/6139/19 – залишити без змін.
Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Приватне акціонерне товариство "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у порядку, передбаченому ст. 287 ГПК України.
Повний текст постанови виготовлено та підписано 26.06.2020року.

Головуючий суддя                                                                    О.В.Березкіна 
                                 
Суддя                                                                                           М.О.Дармін  

         Суддя                                                                                          О.Г.Іванов