ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2020 року 

м. Київ
справа № 826/6840/17
адміністративне провадження № К/9901/35074/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого судді Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П., 

розглянув у попередньому судовому засіданні справу 
за касаційною скаргою Державного підприємства обслуговування повітряного руху України 
на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.11.2017 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 31.01.2018 
у справі №826/6840/17 
за позовом Державного підприємства обслуговування повітряного руху України 
до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Публічного акціонерного товариства "Платинум Банк" Ірклієнка Юрія Петровича 
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

У С Т А Н О В И В:

1.          25.07.2017 Державне підприємство обслуговування повітряного руху України звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ "ПЛАТИНУМ БАНК" Ірклієнка Юрія Петровича, в якому просило:
- визнати протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "Платинум банк" Ірклієнко Юрія Петрович, яка виразилась у невиконанні наступних платіжних доручень:
- платіжне доручення від 10.01.2017 № 0079 з перерахування грошових коштів у сумі 10 000 000,00 грн на рахунок Украероруху № НОМЕР_1 в AT "Укрексімбанк";
- платіжне доручення від 10.01.2017 № 0080 з перерахування грошових коштів у сумі 10 000 000,00 грн на рахунок Украероруху № НОМЕР_2 в АБ "Укргазбанк";
- платіжне доручення від 10.01.2017 № 0081 з перерахування грошових коштів у сумі 10 000 000,00 грн на рахунок Украероруху № НОМЕР_2 в АБ "Укргазбанк";
- платіжне доручення від 10.01.2017 № 0082 з перерахування грошових коштів у сумі 10 000 000,00 грн на рахунок Украероруху № НОМЕР_2 в АБ "Укргазбанк";
- платіжне доручення від 10.01.2017 № 0083 з перерахування грошових коштів у сумі 10 000 000,00 грн на рахунок Украероруху № НОМЕР_2 в АБ "Укргазбанк";
- платіжне доручення від 10.01.2017 № 0084 з перерахування грошових коштів у сумі 10 000 000,00 грн на рахунок Украероруху № НОМЕР_2 в АБ "Укргазбанк";
- платіжне доручення від 10.01.2017 № 0085 з перерахування грошових коштів у сумі 10 000 000,00 грн на рахунок Украероруху № НОМЕР_2 в АБ "Укргазбанк";
- платіжне доручення від 11.01.2017 № 0090 з перерахування грошових коштів у сумі 200 735 000,00 грн + 2 797,16 грн комісія за переказ коштів на рахунок Украероруху в АБ Укргазбанк";
- платіжне доручення в іноземній валюті від 11.01.2017 № 96 з перерахування грошових коштів у сумі 4 501 468 євро 86 євроцентів + 200 000 євро 00 євроцентів повернення покриття для гереказу коштів на рахунок Украероруху № НОМЕР_2 в АБ "Укргазбанк".
- Зобов`язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "Платинум банк" Ірклієнко Юрія Петровича виконати платіжні доручення:
- платіжне доручення від 10.01.2017 № 0079 з перерахування грошових коштів у сумі 10 000 000,00 грн на рахунок Украероруху № НОМЕР_1 в AT "Укрексімбанк";
- платіжне доручення від 10.01.2017 № 0080 з перерахування грошових коштів у сумі 10 000 000,00 грн на рахунок Украероруху № НОМЕР_2 в АБ "Укргазбанк";
- платіжне доручення від 10.01.2017 № 0081 з перерахування грошових коштів у сумі 10 000 000,00 грн на рахунок Украероруху № НОМЕР_2 в АБ "Укргазбанк";
- платіжне доручення від 10.01.2017 № 0082 з перерахування грошових коштів у сумі 10 000 000,00 грн на рахунок Украероруху № НОМЕР_2 в АБ "Укргазбанк";
- платіжне доручення від 10.01.2017 № 0083 з перерахування грошових коштів у сумі 10000 000,00 грн на рахунок Украероруху № НОМЕР_2 в АБ "Укргазбанк";
- платіжне доручення від 10.01.2017 № 0084 з перерахування грошових коштів у сумі 10 000 000,00 грн на рахунок Украероруху № НОМЕР_2 в АБ "Укргазбанк";
- платіжне доручення від 10.01.2017 № 0085 з перерахування грошових коштів у сумі 10 000 000,00 грн на рахунок Украероруху № НОМЕР_2 в АБ "Укргазбанк";
- платіжне доручення від 11.01.2017 № 0090 з перерахування грошових коштів у сумі 200 735 000,00 грн + 2 797,16 грн комісія за переказ коштів на рахунок Украероруху в АБ Укргазбанк";
- платіжне доручення в іноземній валюті від 11.01.2017 № 96 з перерахування грошових коштів у сумі 4 501 468 євро 86 євроцентів + 200 000 євро 00 євроцентів повернення покриття для переказу коштів на рахунок Украероруху № НОМЕР_2 в АБ "Укргазбанк".
2.          Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.11.2017, залишеною без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 31.01.2018, закрито провадження в адміністративній справі   №826/6840/17 та роз`яснено, що ці вимоги мають розглядатись господарським судом за місцезнаходженням відповідача.
3.          06.03.2018 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Позивача на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.11.2017 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 31.01.2018. У касаційній скарзі скаржник просив скасувати вищезазначені рішення та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
4.          Скаржник покликається на те, що спір належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, оскільки спір є публічно-правовим.
5.          Позиція судів першої та апеляційної інстанції мотивована тим, що як вбачається з даного позову, він виник у зв`язку з невиконанням договору банківського вкладу, а саме, неперерахуванням коштів за платіжними дорученнями. Спори, що виникають при укладенні, зміні, розірванні та виконанні господарських договорів, підвідомчі господарським судам. Отже, даний спір не є публічно-правовим, тому не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.
6.          Ухвалою Верховного Суду від 15.03.2018 у зазначеній справі було відкрито провадження. 
7.          11.04.2018 надійшов відзив від Відповідача, в якому останній із посиланням на правильність висновків судів попередніх інстанцій просив залишити касаційну скаргу без задоволення.
8.          Оцінюючи доводи касаційної скарги та відзиву, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, Суд дійшов таких висновків. 
9.          Згідно з частиною першою статті 2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних      осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
10.          Пунктом 1 та абзацом другим пункту 2 частини першої статті 4 КАС передбачено, що адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір. Публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.
11.          Суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 7 КАС).
12.          За правилами визначення юрисдикції адміністративних судів, закріплених статтею 19 КАС, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
13.          Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.
14.          Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника.
15.          Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин. Спір є приватноправовим також у тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.
16.          Відтак помилковим є поширення юрисдикції адміністративних судів на всі спори, стороною яких є суб`єкт владних повноважень, оскільки при вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і господарських справ недостатньо застосовувати виключно формальний критерій - визначення суб`єктного складу спірних правовідносин (участь у них суб`єкта владних повноважень), тоді як визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, з яких виник спір.
17.          Закон № 4452-VI визначає правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами. Цей Закон також регулює відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначає повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.
18.          За змістом статті 3 Закону № 4452-VI Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об`єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні.
19.          Згідно з частиною першою статті 4 вказаного Закону основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.
20.          Для цього Фонд наділено відповідними функціями, передбаченими частиною другою статті 4 Закону № 4452-VI, серед яких, зокрема, здійснення процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організація відчуження всіх або частини активів і зобов`язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку.
21.          Аналіз наведених норм чинного законодавства свідчить про те, що основні функції Фонду мають як владний характер, зокрема щодо врегулювання правовідносин у сфері банківської діяльності, так і такі, що не містять владної складової, а спрямовані на здійснення процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків.
22.          Водночас у розумінні Закону № 4452-VI неплатоспроможним є банк, щодо якого Національний банк України прийняв рішення про віднесення його до категорії неплатоспроможних у порядку, передбаченому Законом України від 7 грудня 2000 року № 2121-III "Про банки і банківську діяльність". Ліквідацією банку є процедура припинення функціонування банку як юридичної особи відповідно до законодавства (пункти 6 і 8 частини першої статті 2 Закону № 4452-VI).
23.          За змістом частин першої та п`ятої статті 34 Закону № 4452-VI Фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, під час тимчасової адміністрації Фонд має повне і виняткове право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання.
24.          Частиною першою статті 36 Закону № 4452-VI з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. Протягом 15 днів, але не пізніше строків, установлених Фондом, керівники банку забезпечують передачу уповноваженій особі Фонду печаток і штампів, матеріальних та інших цінностей банку, а також протягом трьох днів - передачу печаток і штампів бухгалтерської та іншої документації банку.
25.          Відповідно до частини першої статті 48 Закону      № 4452-VI Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку здійснює, зокрема, повноваження органів управління банку, приймає в управління майно (у тому числі кошти) банку, вживає заходів щодо забезпечення його збереження, формує ліквідаційну масу, виконує функції з управління та продає майно банку, здійснює відчуження активів та/або зобов`язань банку, якщо це було передбачено планом врегулювання, або в інших випадках, передбачених цим Законом.
26.          Системний аналіз наведених нормативних приписів дозволяє дійти висновку, що з моменту запровадження у банку тимчасової адміністрації Фонд набуває повноваження органів управління та контролю банку з метою реалізації покладених на нього чинним законодавством функцій. При цьому банк зберігає свою правосуб`єктність юридичної особи та відповідного самостійного суб`єкта господарювання до завершення процедури його ліквідації та внесення запису про це до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
27.          Такий правовий статус Фонду, визначений Законом № 4452-VI, дає підстави для висновку про те, що Фонд як юридична особа публічного права може бути суб`єктом як публічно-правових, так і приватноправових правовідносин. При цьому в приватноправових відносинах, якими є здійснення функцій органу управління банку, у якому запроваджено тимчасову адміністрацію, чи банку, який ліквідується, Фонд не здійснює функцій суб`єкта владних повноважень у розумінні статті 4 КАС.
28.          Водночас, Суд звертає увагу на те, що визначений статтею 3 Закону № 4452-VI правовий статус Фонду, відповідно до якої він є, зокрема, юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об`єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні, - не впливає на правовий статус банку, в якому запроваджено тимчасову адміністрацію або щодо якого розпочато процедуру ліквідації, оскільки Фонд розпоряджається майном такого банку від імені останнього й у межах виконання покладених на нього законодавством функцій щодо виведення неплатоспроможного банку з ринку та не здійснює в цій частині жодних владних управлінських функцій.
29.          Відповідно до частин першої та другої статті 50 Закону № 4452-VI з дня початку процедури ліквідації банку Фонд приступає до інвентаризації та оцінки майна банку з метою формування ліквідаційної маси банку. До ліквідаційної маси банку включаються будь-яке нерухоме та рухоме майно, кошти, майнові права та інші активи банку. До ліквідаційної маси банку не включається майно у випадках, прямо передбачених законом, а також банкноти і монети, передані Національним банком України на зберігання та для проведення операцій з ними, ліцензія, гудвіл.
30.          Відповідно до пункту 4 частини першої статті 2 Закону № 4452-VI вкладник - це фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.
31.          За змістом пункту 5 частини шостої статті 36 Закону № 4452-VI обтяження, щодо задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку під час тимчасової адміністрації не поширюється на зобов`язання банку щодо виконання операцій з виплати переказу коштів фізичних та юридичних осіб, що надійшли на їхні рахунки з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку.
32.          Господарський процесуальний кодекс України в редакції, чинній на час розгляду справи Судом, установлює, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності та інші справи у  визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці; справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб`єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів (рішень) суб`єктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій, та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем; й інші справи у спорах між суб`єктами господарювання (пункти 1, 10, 15 частини першої статті 20 цього Кодексу).
33.          Як свідчать матеріали справи, між Державним підприємством обслуговування повітряного руху України та ПАТ "Платинум Банк" 22.05.2015 укладено договір банківського рахунку № НОМЕР_3 , відповідно до п.1.1 якого в порядку та у мовах, визначених чинним законодавством України та цим договором, банк відкриває Клієнту поточні рахунки в національній валюті України та в іноземних валютах № НОМЕР_3 , на який зобов`язується приймати та зараховувати грошові кошти, що надходять Клієнту для зберігання і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів.
34.          У цій справі спірні правовідносини виникли у зв`язку з невиконанням Банком договірних зобов`язань за договором банківського рахунку, а саме невиконанням розпорядження клієнта Банку про перерахування сум коштів з його рахунку. За змістом позовної заяви звернення Позивача до суду з цим позовом обумовлено необхідністю захисту передбаченого цивільним законодавством права на безперешкодне розпорядження його грошовими коштами, зарахованими на рахунок Товариства у Банку. Отже, спір стосується права на грошові кошти, тобто цивільного права.
35.          Оскільки Позивач оскаржує діяння уповноваженої особи Фонду, вчинене ним не як суб`єктом владних повноважень, а як органом управління Банком, який здійснює заходи щодо забезпечення збереження активів банку, запобігання втрати майна та грошових коштів, такий спір не є публічно-правовим.
36.          Аналогічна правова позиція відображена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.05.2019 у справі № 826/17974/17.
37.          За таких обставин Суд вважає, що між позивачем та відповідачем (суб`єктом владних повноважень) немає жодних правовідносин, спір не є публічно-правовим, а тому не підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства. Відтак, справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а має вирішуватись за правилами господарського судочинства.
38.          Отже, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про необхідність закриття провадження у справі.
39.          За правилами частини першої статті 350 КАС суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
40.          За вказаних обставин, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення рішення судів першої та апеляційної інстанцій без змін.

Керуючись ст. 243, 341, 345, 349, 350, 356, 359  КАС України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України залишити без задоволення, а  ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.11.2017 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 31.01.2018 у справі №826/6840/17 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                          В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                              А.А. Єзеров

Суддя                                                                                                              О.П. Стародуб