ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5074/20 Справа № 186/987/17 	  	Суддя у 1-й інстанції - Демиденко С. М. Суддя у 2-й інстанції - Демченко  Е. Л.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

               головуючого - судді Демченко Е.Л.
               суддів - Куценко Т.Р., Ткаченко І.Ю.

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження, без повідомлення учасників справи, в м.Дніпро апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 04 березня 2020 року по справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи - Головний державний виконавець Першотравенського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кайдаш Юлія Юріївна та ОСОБА_2 , на дії державного виконавця, -
в с т а н о в и л а:

       У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця, заінтересовані особи - Головний державний виконавець Першотравенського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кайдаш Ю.Ю. та ОСОБА_2 .
       Вказував, що на підставі судового наказу №186/987/17, виданого 29 вересня 2017 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області, він повинен сплачувати аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше 1/2 частини прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно. На підставі виконавчого листа 186/1347/17 вiд 08 грудня 2017 року, виданого Першотравенським міським судом Дніпропетровської області, він повинен сплачувати аліменти на утримання колишньої дружини в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку. 
       Зазначав, що щомісяця він сплачує аліменти згідно рішення суду по 1/2 частки прожиткового мінімуму на дитину до 6-ти річного віку у сумі 1 000 грн., тобто виконує рішення суду, де вказано не менше 1/2 частки прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно. Також сплачував аліменти на утримання колишньої дружини у розмірі 20 грн. щомісячно. 
       Вказував також на те, що вважає, що жодного нормативного акту на території України про мінімальний розмір аліментів на утримання дружини не мається, а тому підстави для нарахування заборгованості по даному виду стягнення відсутні.
       Зазначав також, що згідно постанови державного виконавця від 06 травня 2019 року він був обмежений у праві керування транспортним засобом i згідно протоколу від 10 лютого 2020 року, складеного працівником Першотравенського відділу поліції, в нього вилучено водійське посвідчення на підставі вказаної постанови, як пояснив поліцейський, згідно постанови державного виконавця від 06 травня 2019 року йому тимчасово обмежено право виїзду за межі України.
       Посилаючись на вказані обставини скаржник просив суд: скасувати заборгованість по аліментам, нараховану згідно судового наказу №186/987/17, виданого 29 вересня 2017 року на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 9 914 грн.; скасувати заборгованість по аліментам, нараховану згідно виконавчого листа 186/1347/17 вiд 08 грудня 2017 року, на утримання колишньої дружини в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку у розмірі 12 465 грн. 27 коп.; скасувати постанови державного виконавця Першотравенського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) від 06 травня 2019 року про тимчасове обмеження права керування транспортним засобом та про тимчасове обмеження права виїзду за межі України.
       Ухвалою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 04 березня 2020 року скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
       Скасовано постанови Головного державного виконавця Першотравенського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кайдаш Ю.Ю., винесені 06 травня 2019 року у виконавчому провадженні №58397117 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві керування транспортним засобами та у праві виїзду за межі України. 
       В іншій частині вимог за скаргою відмовлено. 
       В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просив змінити ухвалу Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 04 березня 2020 року, скасувати заборгованість по аліментам, нараховану згідно судового наказу №186/987/17 виданого 29 вересня 2017 року на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 9 914 грн. та скасувати заборгованість по аліментам, нараховану згідно виконавчого листа 186/1347/17 вiд 08 грудня 2017 року, на утримання колишньої дружини в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку у розмірі 12 465 грн. 27 коп.
       Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що заявник сплачує аліменти щомісяця на дитину у розмірі 1 000 грн. та на утримання колишньої дружини у розмірі 20 грн. щомісячно, законодавством не передбачено, що щомісячний розмір аліментів для непрацюючих платників розраховується виходячи з середньомісячної заробітної плати для даної місцевості.
       Державним виконавцем Першотравенського МВ ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Кайдаш Ю.Ю. надано відзив на апеляційну скаргу, в якому державний виконавець посилалась на безпідставність апеляційної скарги ОСОБА_1 .
       Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.
       Зважаючи на те, що дана справа є малозначною, вона підлягає розгляду в порядку письмового провадження, без виклику сторін.
       Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів не находить підстав для задоволення апеляційної скарги та зміни ухвали суду.
       Судом першої інстанції встановлено, що 08 грудня 2017 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області було видано ОСОБА_2 виконавчий лист №186/1347/17 про стягнення аліментів на її утримання у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) з ОСОБА_1 до досягнення сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку та ІНФОРМАЦІЯ_2 судовий наказ №186/987/17 про стягнення аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) з ОСОБА_1 , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття.
       Головним державним виконавцем Кайдаш Ю.Ю. 15 лютого 2019 року відкрито виконавче провадження №58396500 за виконавчим листом №186/1347/17 від 08 грудня 2017 року, виданого Першотравенським міським судом Дніпропетровської області про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на її утримання у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) до досягнення сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку та відкрито виконавче провадження №58397117 за судовим наказом №186/987/17 від 29 вересня 2017 року, виданого Першотравенським міським судом Дніпропетровської області про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття.
       Згідно відмітки, що міститься на виконавчих документах, у ОСОБА_1 станом на 31 грудня 2018 року борги по аліментах відсутні та він звільнився з ВСП ШУ «Першотравенське» ПрАТ ДТЕК «Павлоградвугілля».
       Судом першої інстанції також встановлено, що відповідно до довідки, виданої ВСП «ШУ Першотравенське» ПАТ «Павлоградвугілля» №156, з заробітної плати ОСОБА_1 по 31 грудня 2018 року утримувалися аліменти на утримання дружини в розмірі 16,5% та на утримання сина в розмірі 25%. 01 січня 2019 року ОСОБА_1 звільнився за власним бажанням, при звільненні заборгованості не мав.
       Державним виконавцем 15 лютого 2019 року здійснено запити до Пенсійного фонду України та до Державної фіскальної служби України, відповідно до отриманих відповідей встановлено, що ОСОБА_1 пенсію не отримує, на обліку в органах ДПС не перебуває, грошових рахунків та офіційних доходів не має, тобто не працює.
       Також державним виконавцем, виходячи з середньої заробітної плати працівника для місцевості /м.Першотравенськ Дніпропетровської області/, яка розміщена на офіційному сайті Державної служби статистики України, з 01 січня 2019 року визначено ОСОБА_1 щомісячну суму аліментів на утриманні матері до досягнення дитиною трирічного віку, яка складає 1 169 грн.57 коп., з 01 січня 2019 року визначено щомісячну суму аліментів на утримання сина до повноліття, що складає 1 754 грн, а з 01 січня 2020 року 2 076 грн.75 коп.
       Відповідно до квитанції про сплату аліментів ОСОБА_1 , останній щомісячно сплачував аліменти на утримання сина, а саме: в лютому 2019 року - 780 грн, в березні та квітні 2019 року - по 800 грн, з травня по грудень 2019 року - по 1 000 грн, а в січні 2020 року - 1 000 грн, на загальну суму 11 380 грн. Відповідно до квитанції про сплату аліментів ОСОБА_1 , вбачається що останній щомісячно сплачував аліменти на утримання колишньої дружини в розмірі 20 грн. щомісячно, на загальну суму 220 грн. з лютого 2019 року по січень 2020 року включно. 
       Державним виконавцем здійснено розрахунок заборгованості, відповідно до якого станом на 11 листопада 2019 року у ОСОБА_1 виникла заборгованість по виконавчому листу №186/1347/17 в розмірі 11 904 грн.54 коп., оскільки останньому нараховано до сплати 12 124 грн.54 коп., а фактично сплачено 220 грн.
       Державним виконавцем здійснено розрахунок заборгованості, відповідно до якого станом на 01 березня 2020 року у ОСОБА_1 виникла заборгованість по судовому наказу №186/987/17 в сумі 13 821 грн.50 коп., оскільки останньому нараховано до сплати 25 201 грн.50 коп., а фактично сплачено 11 380 грн.
       06 травня 2019 року державним виконавцем у виконавчому провадженні №58397117 (судовий наказ №186/987/17) винесено постанови про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві керування транспортним засобами та тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України до повного погашення заборгованості.
       Відмовляючи в задоволенні вимог скарги в частині скасування заборгованості, суд першої інстанції виходив з того, що порядок визначення заборгованості за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), встановлений положеннями статті 195 СК України, частиною другою вказаної норми передбачено, що заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості, тому немає підстави вважати, що у заявника відсутня заборгованість зі сплати аліментів.
       Згідно ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.
       Положеннями ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів - це сукупність дій органів і посадових осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. 
       Відповідно до ч.1 та п.1 ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
       Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
       Вирішуючи справу, суд першої інстанції вірно встановив, що підстави для задоволення скарги в частині скасування заборгованості відсутні.
       Посилання апелянта на те, що законодавством не передбачено, що щомісячний розмір аліментів для непрацюючих платників розраховується виходячи з середньомісячної заробітної плати для даної місцевості є безпідставними.
       Так, відповідно до частини першої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом.
Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.
       Частиною третьою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» закріплено, що визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.
       Визначення заборгованості за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу) регламентовано статтею 195 СК України, відповідно до якої, заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.
       З матеріалів справи вбачається, що згідно довідки ВСП ШУ «Першотравенське» ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" від 05 лютого 2019 року №156 (а.с.30) утримання аліментів з ОСОБА_1 на користь дружини та сина припинені у зв`язку зі звільненням за власним бажанням 01 січня 2019 року. 
       Доказів того, що боржник працював з 01 січня 2019 року та отримував дохід, матеріали справи не містять, заявник таких доказів суду не надав.
       Таким чином, аналіз вищевказаних норм права та матеріалів справи свідчить про те, що місцевий суд зробив правильний висновок, що розрахунок про стягнення аліментів станом на 01 грудня 2019 року по виконавчому листу №186/987/17 від 29 вересня 2017 року та виконавчому листу №186/1347/17 від 08 грудня 2017 року зроблено державним виконавцем відповідно до вимог статті 195 СК України, виходячи з розміру середньої заробітної плати для даної місцевості, оскільки платник аліментів не працює. 
       Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
       З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду від 24 лютого 2020 року постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для її зміни за доводами апеляційної скарги немає. 
       Керуючись ст.ст.367,374,375,381-383 ЦПК України, колегія суддів, - 

п о с т а н о в и л а:

       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 

       Ухвалу Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 04 березня 2020 року залишити без змін.

       Постанова суду апеляційної скарги набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів. 

       Повний текст постанови складено 30 вересня 2020 року.

               Головуючий:                                                Демченко Е.Л.

               Судді:                                                        Куценко Т.Р.

                                                                               Ткаченко І.Ю.