Справа № 464/6289/19                                 Головуючий у 1 інстанції: Теслюк Д.Ю. 
Провадження № 33/811/185/20                 Доповідач: Ревер В. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2020 року      м. Львів
Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Ревера В.В., з участю ОСОБА_1 та його захисника Ставрук Н.З., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу на постанову судді Сихівського районного суду м.Львова від 17 січня 2020 року, 
встановив:
цією постановою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200.00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
       Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 420,40 гривень судового збору. 
Згідно постанови судді, ОСОБА_1 , 11.11.2019 о 00:04 год. у м.Львові на вул.Сихівській, 7, керував автомобілем марки «Audi», р.н. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: неприродна блідість обличчя, звужені зіниці, поведінка, що не відповідає дійсності, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України. 
На дану постанову захисник Ставрук Н.З. подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. 
Вважає таку незаконною та необґрунтованою, прийнятою з порушенням вимог КУпАП, виходячи з наступного.
Так, згідно ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Разом з тим, ОСОБА_1 не було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи відносно нього. Так, як вбачається з матеріалів справи судові повістки, які надсилалися ОСОБА_1 не були вручені останньому, і по закінченню строку зберігання поверталися.
Про оскаржувану постанову ОСОБА_1 дізнався лише коли самостійно звернувся до суду 27.01.2020 для з`ясування часу призначеного судового засідання, тоді ж він ознайомився із матеріалами справи та отримав копію постанови суду про притягнення останнього до адміністративної відповідальності.
За таких обставин, розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутності ОСОБА_1 свідчить про порушення його прав, зокрема права бути присутнім під час розгляду справи, і, як наслідок, порушення його права на захист, що виявилося в неможливості дати пояснення у справі, залучити захисника, заявити клопотання, подати докази на підтвердження своєї невинуватості.
Більше того, як вбачається з матеріалів справи, Управлінням патрульної поліції Львівської області ДПП на запит суду було надано відеозапис події, яка мала місце 11.11.2019 за участі ОСОБА_1 . Однак, такий відеозапис в судовому засіданні досліджений не був, такий був скерований до суду 22.01.2020, тобто вже після винесення постанови.
З огляду на викладене, Сихівським районним судом м.Львова було допущено порушення вимог ст.245 КУпАП, а саме не було повно, всебічно та об`єктивно з`ясовано всі обставини справи, що свідчить про порушення норм процесуального права та є безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови.
Таким чином, постанова Сихівського районного суду м.Львова від 17 січня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності прийнята з істотним порушенням норм КУпАП, а відтак підлягає скасуванню.
Звертає увагу суду на порушення процедури проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , його дії полягають у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння.
Відповідно до ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.
При цьому, лише у разі незгоди водія на проведення огляду на сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. До того ж огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним (ч.5 ст.266 КУпАП).
Водночас, ОСОБА_1 стверджує, що працівники поліції не пропонували йому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, а визначили вказаний стан суб`єктивно, виключно за його зовнішнім виглядом.
Разом з тим, в ході дослідження відеозапису, наданого Управлінням патрульної поліції Львівської області ДПП, було з`ясовано, що на записі з відеокамери не міститься моменту зупинки транспортного засобу та огляду ОСОБА_1 працівниками поліції, в результаті якого начебто були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, про які зазначено у протоколі, також не зафіксовано моменту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів. Крім того, з відеозапису не видно, чи відмовляється ОСОБА_1 від проходження огляду в закладі охорони здоров`я (видимість на відео обмежена, не видно, де знаходяться в цей момент свідки, а також де знаходиться ОСОБА_1 , у зв`язку з чим незрозуміло, з ким відбувається розмова та хто відповідає на запитання інспектора).
Натомість, з зазначеного відеозапису взагалі не вбачається жодних ознак наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 , на які посилався поліцейський у протоколі.
Крім того, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували обставини, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.
Так, як зазначалось вище, із відеозапису не вбачається, у зв`язку з чим було зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , яким чином було проведено його огляд та чи пропонувалось йому пройти огляд на стан сп`яніння.
Як вбачається із матеріалів справи про адміністративне правопорушення, до протоколу долучено пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , хоча в протоколі не зазначено, що долучаються пояснення (зазначено лише матеріали по справі без вказівки про кількість аркушів).
При цьому, пояснення свідків не містять підписів особи, яка відбирає такі пояснення та записує їх, тобто підписів працівників УПП у Львівській області. Крім того, такі пояснення написані нерозбірливим почерком, що не дає можливості встановити особу, яка відбирала пояснення.
Такі обставини свідчать про неналежність долучених до справи в якості доказів письмових пояснень свідків та неможливість їх використання як доказів у справі.
Враховуючи викладене, в матеріалах справи відсутні об`єктивні, належні та допустимі докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а відтак справа про адміністративне правопорушення, у відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Щодо пропуску строку на апеляційне оскарження зазначає, що ОСОБА_1 не був присутнім під час розгляду справи, копію оскаржуваної постанови він отримав лише 27.01.2020, про що зазначено у матеріалах справи.
За таких обставин, строк на оскарження постанови суду першої інстанції був пропущений з поважних причин, тому такий має бути поновлений за клопотанням особи. 
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та виступ захисника Ставрук Н.З., які підтримали апеляційну скаргу та просили таку задовольнити, вивчивши матеріали справи № 464/6289/19 та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення, виходячи із наступного. 
Відповідно до вимог ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, в тому числі й щодо накладення адміністративного стягнення. 
Порушень норм матеріального чи процесуального права, в тому числі порушень процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи судом першої інстанції допущено не було. 
Відповідальність за ст.130 КУпАП настає за керування транспортними засобами в стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, та за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Висновок судді про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи. 
Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд дав належну оцінку і навів у постанові, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 198287 від 11.11.2019 (а.с.1); поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (а.с.2, 3), які засвідчили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку. 
Оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, що стверджується зібраними матеріалами у справі, в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Сам факт відмови від походження огляду тягне за собою відповідальність за цією статтею. При цьому не має значення чи перебував водій у стані сп`яніння. 
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 198287 від 11.11.2019 (а.с.1), ОСОБА_1 власноруч розписався у вказаному протоколі, чим погодився із внесеними у нього даними, та в графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» написав, що з протоколом ознайомлений. 
В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 пояснив, що наркотичні засоби не вживає, їхав з працівниками поліції для проходження огляду в медичному закладі, однак, в подальшому, працівники поліції передумали везти його в медичний заклад, оскільки змінилися обставини. Дані пояснення відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння не можуть слугувати звільненням особи від відповідальності. 
Крім того, факт відмови останнього від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в присутності двох свідків підтверджується відеозаписом з нагрудного відеореєстратора поліцейського (а.с.19), на якому зафіксовані події 11.11.2019, з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в присутності двох свідків і жодним чином не зазначив про бажання пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі.
Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції було порушено право ОСОБА_1 на захист не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи, є безпідставними і оцінюються як форма захисту.
Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про те, що працівниками патрульної поліції було порушено процедуру проведення огляду на стан сп`яніння, оскільки такий огляд не проводився в зв`язку із відмовою ОСОБА_1 пройти такий.
Щодо незначних порушень при складанні протоколу, то це, на думку апеляційного суду, не впливає на факт вчинення правопорушення і не є тим істотним порушенням законодавства, внаслідок якого судове рішення підлягає скасуванню. Також не встановлено факту допущення судом першої інстанції і інших істотних порушень законодавства, які б тягнули за собою скасування постанови. 
Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він, керуючи транспортним засобом, з ознаками наркотичного сп`яніння: неприродна блідість обличчя, звужені зіниці, поведінка, що не відповідає дійсності, відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку. 
Підстав для скасування постанови суду, про що порушується питання в апеляційній скарзі, не встановлено. 
Стягнення накладене судом на ОСОБА_1 відповідно до положень ч.2 ст.33 КУпАП, за змістом якої, при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, не враховуються. 
Апеляційний суд вважає, що стягнення у виді штрафу в розмірі 10200.00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, накладене у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, з дотриманням вимог ст.33 КУпАП та є безальтернативним.
З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги в цілому та вважає, що підстав для її задоволення немає.
З врахуванням наведених підстав пропуску строку на апеляційне оскарження постанови, суд вважає за необхідне поновити цей строк. 
Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, 
постановив:
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.
Постанову судді Сихівського районного суду м.Львова від 17 січня 2020 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Ставрук Н.З. – без задоволення. 
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду                                          В.В.Ревер