ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3856/20 Справа № 216/581/18 	  	Суддя у 1-й інстанції - Кузнецов Р. О. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова  В. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2020 року                                                                м.Кривий Ріг

Справа № 216/581/18

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.
суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.
секретар судового засідання - Євтодій К.С.

сторони:
позивач –  ОСОБА_1 ,
відповідачі -  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 на ухвалу Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 жовтня 2019 року, яка постановлена суддею Кузнецовим Р.О. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області, -

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа Центрально-Міський відділ державної виконавчої служби м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про визнання права власності на майно та зняття арешту з майна. 
Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 жовтня 2019 року позовну заяву  залишено без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача у судове засідання.
Скасовано заходи забезпечення позову у виді зупинення продажу арештованого майна, а саме: домоволодіння АДРЕСА_1 та земельної ділянки під ним, кадастровий номер 1211000000:08:296:0045, загальною площею 0,0821 га на електронних торгах ДП «Система електронних торгів арештованого майна», застосовані на підставі ухвали Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.02.2018 року.
В апеляційній скарзі позивач   ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, а також відновити заходи забезпечення позову.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції було порушено норми процесуального права та не враховано, що матеріали справи не містять належних доказів повідомлення позивача ОСОБА_1 або ж його представника , адвоката Страха Є.О., про час та місце розгляду справи.
Зокрема, позивач зазначає, що його представник ОСОБА_4 дійсно був належним чином повідомлений про призначення судового засідання на 13 серпня 2019 року, однак, у зв`язку з погіршенням стану здоров`я, не зміг з`явитися у судове засідання та подав заяву про відкладення розгляду справи на іншу дату, тому розгляд справи було відкладено на 10 жовтня 2019 року.
Разом з тим, про призначення справи до розгляду на 10 жовтня 2019 року позивача ОСОБА_1 або ж його представника адвоката Страха Є.О., суд не повідомляв, а наявну в матеріалах справи телефонограму секретаря судового засідання про повідомлення адвоката Страха Є.О. про час та місце розгляду справи, позивач вважає неналежним повідомленням, оскільки воно не відповідає вимогам статті 128 ЦПК України.
При цьому, позивач наголошує на тому, що жодних повісток про виклик до суду, ані він, ані його представник, не отримували, що позбавило його можливості знати про призначене судове засідання.
У відзиві на апеляційну скаргу, до якого додано докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи, відповідач ОСОБА_3 , від імені та в інтересах якого діє представник – адвокат Лозицький О.П., зазначає, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, в процесі розгляду справи суд не порушив норм процесуального права, а тому ухвалу суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.
Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Станіславчук І.М., відповідачка ОСОБА_2 , будучи завчасно належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. Від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Станіславчук І.М. надійшла заява про відкладення розгляду справи, у зв`язку з її перебуванням за межами міста Кривого Рогу, яка задоволенню не підлягає.
Так, згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Пунктами 10, 11 частини 2 цієї статті визначено, що одними із основних принципів цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи судом та неприпустимість зловживання процесуальними правами.
Згідно ч. 1 ст. 371 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів із дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження, а апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції - протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.
Згідно статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.
Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду, як джерело права.
Статтю 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Згідно з нормами ст. 17 Конвенції жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.
Ратифікуючи зазначену Конвенцію Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.
У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади. 
З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.
Вищенаведені положення закону направлені на дотримання розумних строків розгляду справи і на недопущення зловживання своїми процесуальними правами та правами інших осіб, які беруть участь у справі.
Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.
Як слідує з матеріалів справи, апеляційне провадження за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на ухвалу Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 жовтня 2019 року було відкрито ухвалою суду від 05 лютого 2020 року (а.с. 127) та справа була призначена до розгляду на 03 березня 2020 року.
03 березня 2020 року судове засідання відкладено на 11 березня 2020 року, у зв`язку з відсутністю відомостей про належне повідомлення відповідачки ОСОБА_2 про час та місце розгляду справи (а.с. 152-153).
11 березня 2020 року судове засідання відкладено на 01 квітня 2020 року, у зв`язку з відсутністю відомостей про належне повідомлення відповідачки ОСОБА_2 про час та місце розгляду справи (а.с. 161).
01 квітня 2020 року судовий розгляду було відкладено на 28 квітня 2020 року за заявами адвокатів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , від кожного окремо, про відкладення розгляду справи у зв`язку із запровадженням карантину (а.с. 176).
28 квітня 2020 року судовий розгляду було відкладено на 19 травня 2020 року за заявами адвокатів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а також від третьої особи Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, від кожного окремо, про відкладення розгляду справи у зв`язку із запровадженням карантину (а.с. 191-192).
19 травня 2020 року судовий розгляду було відкладено на 17 червня 2020 року за заявою адвоката Станіславчук І.М. про відкладення розгляду справи у зв`язку із запровадженням карантину (а.с. 206).
17 червня  2020 року судовий розгляду було відкладено на  05 серпня 2020 року за заявою адвоката Станіславчук  І.М. про  відкладення розгляду справи  у зв`язку із запровадженням карантину. При цьому,   зважаючи на технічну можливість проведення судового засідання у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою системи EasyCom, з метою дотримання принципу розумності строків розгляду справи, необхідності забезпечення захисту здоров`я учасників судового процесу і співробітників суду, з урахуванням  рекомендацій уповноважених суб`єктів щодо запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, ухвалою суду, яка у встановленому порядку була опублікована  в Єдиному державному реєстрі судових рішень,   було роз`яснено  учасникам справи, що вони можуть брати участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою системи EasyCom (а.с. 220).
Однак, учасники справи правом на участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою системи EasyCom не скористались.
Натомість, 05 серпня 2020 року від адвоката Станіславчук І.М. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з її перебуванням у відпустці за межами міста Кривого Рогу, до якого не додано жодного підтверджуючого документу, ані щодо перебування ОСОБА_5 у відпустці, ані щодо виїзду останньої за межі Кривого Рогу, що позбавило колегію суддів можливості встановити наявність поважних причин, які унеможливлюють прибуття адвоката у судове засідання, а тому заявлене клопотання не може бути визнане обґрунтованим та задоволенню не підлягає.
Виходячи з вищенаведених норм  Конвенції та практики Європейського суду, вимог п.11 частини 3 статті 2 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 371 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги, а також зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку позивача ОСОБА_1 та його адвоката Станіславчук І.М., а також відповідачки ОСОБА_2 , в судове засідання такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.
Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача ОСОБА_3 – адвоката Лозицького О.П., який заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.
Залишаючи позовну заяву ОСОБА_1 до  ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 , третя особа  Центрально-Міський відділ державної виконавчої служби м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про визнання права власності на майно та зняття арешту з майна без розгляду, суд першої інстанції керувався п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України й виходив з того, що позивач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, повторно не з`явився в судове засідання.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.
Залишення заяви без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення, у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому. 
Заява залишається без розгляду за наявності точно встановлених в законі обставин, які свідчать про недодержання умов реалізації права на звернення до суду за захистом і можливість застосування яких не втрачена, та при повторній неявці сторін.
Частина 5 ст. 223 ЦПК України зазначає, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.
Суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи (п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України).
Неявка у судове засідання - це відсутність особи в залі судового засідання під час розгляду справи, незалежно від причин, або залишення залу судового засідання.
Законодавець передбачив право осіб, які беруть участь у справі, брати участь у судових засіданнях, а також гарантії реалізації цього права. Це право витікає з вимог таких принципів цивільного судочинства, як змагальність, диспозитивність, процесуальна рівноправність сторін, демократизм, законність тощо.
При цьому, ч. 1, 1 ст. 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.
Аналізуючи вищевикладені норми міжнародного права та положення ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що підставою для залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача в судове засідання є наявність у сукупності таких обставин: належне повідомлення позивача про час та місце розгляду справи та його повторна, тобто двічі поспіль, неявка у судове засідання у призначений для розгляду справи час або неповідомлення про причини неявки.
Як вбачається з матеріалів справи, підставою для залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа Центрально-Міський відділ державної виконавчої служби м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про визнання права власності на майно та зняття арешту з майна, стала неявка позивача ОСОБА_1 та його представника адвоката Страха Є.О. у судові засідання призначені на 13 серпня 2019 року та на 10 жовтня 2019 року, а тому колегія суддів, враховуючи вимоги ст. 367 ЦПК України, перевіряє наявність правових підстав для залишення позову без розгляду та добросовісність ставлення позивача до своїх процесуальних обов`язків, виключно в межах цих судових засідань.
Так, з матеріалів справи слідує, що про призначення судового засідання на 13 серпня 2019 року позивач ОСОБА_1 був повідомлений через свого представника адвоката Страха Є.О., що підтверджується розпискою останнього (а.с. 102) та не заперечується позивачем в апеляційній скарзі.
13 серпня 2019 року судовий розгляд було відкладено на 16 годину 30 хвилин 10 жовтня 2019 року, у зв`язку з неявкою позивача ОСОБА_1 та його представника адвоката Страха Є.О., який надав клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку з погіршенням стану здоров`я (а.с. 103-104).
Про призначення справи до розгляду на 10 жовтня 2019 року було повідомлено адвоката Страха Є.О. телефонограмою, яка зареєстрована у Журналі телефонограм за вихідним № 1328 (а.с. 106).
Спір виник з приводу правомірності дій суду при повідомленні сторони позивача про час та місце розгляду справи шляхом телефонограми, а не за допомогою інших засобів, передбачених нормами ЦПК України.
Згідно частин 1-6 статті 128 УПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку.
Згідно статті 129 ЦПК України судова повістка про виклик повинна містити: 1) ім`я фізичної особи чи найменування юридичної особи, якій адресується повістка; 2) найменування та адресу суду; 3) зазначення місця, дня і часу явки за викликом; 4) назву справи, за якою робиться виклик; 5) зазначення, як хто викликається особа (як позивач, відповідач, третя особа, свідок, експерт, спеціаліст, перекладач); 6) зазначення, чи викликається особа в судове засідання чи у підготовче судове засідання, а у разі повторного виклику сторони у зв`язку з необхідністю надати особисті пояснення - про потребу надати особисті пояснення; 7) у разі необхідності - пропозицію учаснику справи подати всі раніше неподані докази; 8) зазначення обов`язку особи, яка одержала судову повістку в зв`язку з відсутністю адресата, за першої можливості вручити її адресату; 9) роз`яснення про наслідки неявки залежно від процесуального статусу особи, яка викликається (накладення штрафу, примусовий привід, розгляд справи за відсутності, залишення заяви без розгляду), і про обов`язок повідомити суд про причини неявки.
Разом з тим, згідно ч. 9 ст. 128 УПК України суд викликає або повідомляє свідка, експерта, перекладача, спеціаліста, а у випадках термінової необхідності, передбачених цим Кодексом, зокрема у справах про видачу обмежувального припису - також учасників справи телефонограмою, телеграмою, засобами факсимільного зв`язку, електронною поштою або повідомленням через інші засоби зв`язку (зокрема мобільного), які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.
При повідомленні або виклику до суду телефонограмою, факсом чи за допомогою інших засобів зв`язку необхідною умовою є забезпечення фіксації такого повідомлення або виклику. Вважається недостатнім наявність у справі лише довідки секретаря судового засідання (чи іншої уповноваженої особи) про повідомлення особи, яка бере участь у справі, зокрема телефонограмою, оскільки слід забезпечити фіксацію такого повідомлення та його отримання.
Підтвердженням цьому може бути наявність у справі відповідної телефонограми, яка за змістом відповідала б вимогам статті 129 ЦПК України (зміст судової повістки і оголошення про виклик у суд). 
Крім того, повинні міститися дані про особу, яка надіслала телефонограму, і детальні дані про особу, яка її прийняла, та за яким телефоном. Зазначена телефонограма має бути зареєстрована в суді, а у справі має бути відповідний витяг із журналу телефонограм.
       Статтею 131 ЦПК України визначено обов`язок учасників справи повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи та визначено, що якщо учасник судового процесу повідомляє суду номери телефонів і факсів, адресу електронної пошти або іншу аналогічну інформацію, він повинен поінформувати суд про їх зміну під час розгляду справи.
Отже, ЦПК України дозволяє суду, за певних умов, здійснити повідомлення учасника справи про час та місце судового засідання шляхом телефонограми, із забезпеченням фіксації такого повідомлення та його отримання.
Як слідує з матеріалів справи, адвокат Страх Є.О. повідомив суду номер свого мобільного телефону (а.с. 96) та, оскільки 13 серпня 2019 року судове засідання було відкладено саме за заявою представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Страха Є.О., про дату наступного судового засідання (о 16 годині 30 хвилин 10 жовтня 2019 року) останнього було цього ж дня повідомлено на зазначений ним раніше номер мобільного телефону телефонограмою, яка належним чином зареєстрована у Журналі телефонограм за номером 1328, що підтверджується відповідним витягом (а.с. 106, 136-137), тобто в порядку визначеному ЦПК України та доводи апеляційної скарги щодо неналежного повідомлення позивача про призначення справи до розгляду колегією суддів не приймаються.
Доводи апеляційної скарги про те, що повідомлення про призначення справи до розгляду та про дату, час і місце проведення судового засідання чи проведення відповідної процесуальної дії може здійснюватися судом з використанням засобів мобільного зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, шляхом надсилання такому учаснику справи текстових повідомлень із зазначенням веб-адреси відповідної ухвали в Єдиному державному реєстрі судових рішень, в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему, колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки, згідно ч. 13 ст. 128 ЦПК України, таке повідомлення здійснюється судом виключно за наявності відповідної письмової заяви учасника справи, який не має офіційної електронної адреси, та технічної можливості, тоді як в даному випадку позивач ОСОБА_7 та його представник ОСОБА_4 до суду із відповідними заявами не зверталися, обмежившись повідомленням суду номеру мобільного телефону.
Також, необхідно зауважити й на тому, що, відповідно до статті 2 ЦПК України, суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є:  верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; обов`язковість судового рішення; забезпечення права на апеляційний перегляд справи; забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом; розумність строків розгляду справи судом; неприпустимість зловживання процесуальними правами; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Як неодноразово зауважував Європейський суд з прав людини, право на звернення в суд не є абсолютним, оскільки певна визначена процедура звернення за захистом свого порушеного, невизнаного або оспрюваного права повинна бути передбачена нормами національного законодавства. І за таких обставин кожна особа, звертаючись до суду із позовом, повинна його (цього порядку) дотримуватися (рішення «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року).
У справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
При цьому, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини сторони  в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (Trukh v. Ukraine, № 50966/99 від      14 жовтня 2003 року; Aleksandr Shevchenko v. Ukraine, № 8371/02 від     26 квітня 2007 року).
Отже, обов`язок суду повідомити сторони про час та місце розгляду справи, у порядку передбаченому ЦПК України, не відміняє обов`язку сторони позивача, як особи, яка звернулася до суду за захистом свого порушеного права, цікавитися станом розгляду його справи та сприяти найшвидшому її вирішенні, не створюючи суду перешкод у цьому, адже саме позивач, як ініціатор судового спору, є заінтересованою особою у його вирішення, а інакше ставлення позивача до стану розгляду його справи повністю нівелює завдання цивільного судочинства, якими є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Натомість, позивач ОСОБА_1 , будучи беззаперечно обізнаним про відкладення 13 серпня 2019 року розгляду справи, яка ініційована у суді за його зверненням, саме у зв`язку з погіршенням стану здоров`я свого представника - адвоката Страха Є.О., не виявив зацікавленості у вирішення справи по суті, не цікавився станом розгляду справи та не з`являвся у судові засідання, вважаючи, що сам факт його звернення до суду зобов`язує суд надсилати йому судові повістки у письмовій формі, що може розцінюватися судом як неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків.
Зважаючи на вищевикладене, суд  першої інстанції забезпечив належну організацію судового розгляду справи, не допустив порушень права  ОСОБА_1  на доступ до правосуддя, закріплене в статті 6 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства України, та дійшов вірного висновку, що позивач не цікавиться станом розгляду справи, а тому наявні правові підстави для залишення без розгляду поданої ним позовної заяви.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ухвала є обґрунтованою, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є правильними , у зв`язку з чим вона повинна бути залишена без змін, а апеляційна скарга – без задоволення. 
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

       Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Ухвалу Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 жовтня 2019 року– залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 07 серпня 2020 року.

Головуючий: 

Судді: