УХВАЛА

20 липня 2020 року 
Київ
справа №9901/169/20
адміністративне провадження №П/9901/169/20
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Васильєвої І.А. перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,
встановив:
06 липня 2020 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Верховного Суду через систему електронний суд з позовом до Вищої ради правосуддя (далі - відповідач), в якому просив суд: визнати протиправною відмову Вищої ради правосуддя надати йому інформацію на запит від 20 червня 2020 року, а саме повідомити: 
- суддів з переліку, вказаних у листі Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 11 листопада 2019 року №М-6219/19, щодо яких до Вищої ради правосуддя надійшли подання Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про звільнення суддів на підставі підпункту 4 пункту 161 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України з вказівкою дати надходження таких подань та члена Вищої ради правосуддя, на розгляді якого перебувають чи перебували такі подання;
- суддів з переліку, вказаних у листі Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 11 листопада 2019 року №М-6219/19, щодо яких Вища рада правосуддя винесла рішення про звільнення на підставі підпункту 4 пункту 161 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України;
- суддів з переліку, вказаних у листі Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 11 листопада 2019 року №М-6219/19, щодо яких Вища рада правосуддя винесла рішення про відмову у звільнені на підставі підпункту 4 пункту 161 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України;
- суддів з переліку, вказаних у листі Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 11 листопада 2019 року №М-6219/19, щодо яких Вища рада правосуддя винесла рішення про залишення без розгляду подання Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про звільнення суддів на підставі підпункту 4 пункту 161 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України;
та зобов`язати Вищу раду правосуддя надати відповідь на ці питання.
Встановивши, що предметом позову є відповідь ВРП надана листом від 30 червня 2020 року № 25381/0/9-20 на два електронні запити ОСОБА_1 : від 22 червня 2020 року за вх. № 138/14/16-20 та від 22 червня 2020 року за вх. № № 138/13/16-20, а позивач в обґрунтування позову посилався на протиправність відмови лише за одним запитом (за вх. № 138/14/16-20, який було долучено до позовної заяви), ухвалою Верховного Суду від 10 липня 2020 року позовну заяву залишено без руху для надання документальних доказів звернення до ВРП з другим запитом (якщо такий направлявся) разом з доказами його реєстрації ВРП (для можливості ідентифікації).
15 липня 2020 року на адресу Верховного Суду на усунення недоліків вищенаведеної ухвали суду від позивача надійшла заява, до якої позивач додав другий запит, адресований ВРП та повідомив про відсутність документальних підтверджень реєстрації вказаного запиту, оскільки направляв його через електронну адресу. Також повідомив, що оскаржує відмову ВРП, надану листом від 30 червня 2020 року № 25381/0/9-20 лише за першим запитом (який доданий до позову).
Вирішуючи питання щодо відкриття провадження у цій справі суд враховує наступне.

Відповідно до частини 2 статті 171 КАС України суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Ознайомившись з позовною заявою вважаю, що у відкритті провадження в даній адміністративній справі слід відмовити з огляду на наступне.
Як встановлено судом позивач в обґрунтування позову посилався на те, що це не перша відмова ВРП надати інформацію на його запит, оскільки схожий запит він надсилав до ВРП 01.01.2019 року та 21.03.2020 року, за результатами розгляду яких ВРП листами від 10.09.2019 року № 841/0/0-19 та від 30.03.2020 року № 14080/0/9-20 відмовила надати обґрунтовану та повну відповідь. Рішенням Верховного Суду від 12.06.2020 року у справі № 9901/105/20 відмова ВРП була визнана протиправною та зобов`язано ВРП надати інформацію на запит. Позивач посилається на те, що він надіслав запит від 20.06.2020 року, оскільки це б було фактичним добровільним виконанням цього рішення, однак ВРП відмовилась надати інформацію навіть після рішення суду у аналогічній справі.
Як встановлено судом з електронної системи ДСС, а також електронних відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень, рішенням Верховного Суду від 12.06.2020 року у справі № 9901/105/20 адміністративний позов ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії задоволено. Визнано протиправною відмову Вищої ради правосуддя надати йому інформацію на запит від 21 березня 2020 року, а саме повідомити: 
- суддів з переліку, вказаних у листі Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 11 листопада 2019 року №М-6219/19, щодо яких до Вищої ради правосуддя надійшли подання Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про звільнення суддів на підставі підпункту 4 пункту 161 розділу XV "Перехідні положення" Конституції України з вказівкою дати надходження таких подань та члена Вищої ради правосуддя, на розгляді якого перебувають чи перебували такі подання;
- суддів з переліку, вказаних у листі Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 11 листопада 2019 року №М-6219/19, щодо яких Вища рада правосуддя винесла рішення про звільнення на підставі підпункту 4 пункту 161 розділу XV "Перехідні положення" Конституції України;
- суддів з переліку, вказаних у листі Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 11 листопада 2019 року №М-6219/19, щодо яких Вища рада правосуддя винесла рішення про відмову у звільнені на підставі підпункту 4 пункту 161 розділу XV "Перехідні положення" Конституції України;
- суддів з переліку, вказаних у листі Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 11 листопада 2019 року №М-6219/19, щодо яких Вища рада правосуддя винесла рішення про залишення без розгляду подання Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про звільнення суддів на підставі підпункту 4 пункту 161 розділу XV "Перехідні положення" Конституції України;
та зобов`язано Вищу раду правосуддя надати відповідь на ці питання. 
З вищенаведеного вбачається, що у провадженні Верховного Cуду є справа № 9901/105/20 про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, за результатами розгляду якої позов задоволено. Станом на час звернення з цим позовом рішення у справі № 9901/105/20 не набрало законної сили.

Відповідно до п. 4 ч. 1 статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у провадженні цього або іншого суду є справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Отже у відкритті провадження у справі слід відмовити.
Відповідно до ч. 1 статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Отже добровільне виконання судового рішення пов`язано з моментом набрання цим рішенням законної сили та здійснюється до відкриття виконавчого провадження на підставі вимог Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII.
На підставі викладеного, керуючись статтями 170, 266 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ухвалив:

Відмовити у відкритті провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення Верховного Суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після набрання законної сили рішенням Великої Палати Верховного Суду за наслідками апеляційного перегляду.
Ухвала може бути оскаржена до Великої Палати Верховного Суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її прийняття.

Суддя                                                                                                              І.А. Васильєва