ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
25 серпня 2020 року           справа № 200/11520/18-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Гайдара А.В., суддів: Геращенка І.В., Казначеєва Е.Г., секретар судового засідання - Харечко О.П., за участю позивача ОСОБА_1 , представників відповідача ОСОБА_3. та ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції (з використанням для проведення судового засідання системи «EasyCon») апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 липня 2019 року (повний текст складено 22 липня 2019 року в м. Слов`янськ Донецької області) у справі № 200/11520/18-а (суддя в 1 інстанції - Кочанова П.В.) за позовом ОСОБА_1 до Мангушської районної державної адміністрації про визнання незаконними дії відповідача, скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді, негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі, зобов`язання відповідача вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди в сумі 20 000 грн. та стягнення судових витрат,-

                                                     В С Т А Н О В И В: 

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Донецького окружного адміністративного  суду з позовом до  Мангушської районної державної адміністрації (далі - відповідач), в якому просив: визнати незаконними дії відповідача щодо безпідставного звільнення за пунктом 7 статті 40 КЗпП України; скасувати наказ керівника апарату райдержадміністрації від 16.10.2018 року № 54-к про звільнення позивача, як протиправний; поновити на посаді завідувача сектору у справах сім`ї, молоді та спорту Мангушської районної державної адміністрації з дня звільнення; допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення позивача на роботі; зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 17.10.2018 року по день поновлення на роботі з урахуванням встановленої надбавки; стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в сумі 20 000 грн.
В обґрунтування позову зазначено, що з 17.10.2018 року його було звільнено на підставі наказу керівника апарату Мангушської районної державної адміністрації № 54-к від 16.10.2018 року у зв`язку з допущенням дисциплінарного проступку, а саме - поява державного службовця на службі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння із займаної посади завідувача сектору у справах сім`ї, молоді та спорту Мангушської райдержадміністрації у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення, накладеного за результатами проведеного службового розслідування та встановлення факту перебування на робочому місці в нетверезому стані та здійснено відповідний запис у трудовій книжці про звільнення на підставі п. 7 ст. 40 КЗпП України.
Накази відповідача щодо накладення на нього дисциплінарного стягнення та звільнення вважає протиправними, оскільки документи, на підставі яких вони були прийняті, не могли бути підставою для обраного виду дисциплінарного стягнення.
З наказом про звільнення позивач не згоден та вважає звільнення з роботи незаконним, оскільки не перебував на робочому місці у стані алкогольного сп`яніння. Вважає підстави звільнення надуманими у зв`язку з упередженим ставленням до нього керівництва Мангушської райдержадміністрації, тому просить скасувати наказ про звільнення та поновити на посаді.
Також позивач вважає, що за час вимушеного прогулу відповідач має сплатити йому середній заробіток та моральну шкоду в сумі 20000,00 гривень.
Крім того, згідно ч. 1 ст. 68 Закону України «Про державну службу» дисциплінарні провадження ініціюються суб`єктом призначення. Наказом керівника апарату від 08.10.18 № 51-к було ініційоване дисциплінарне провадження із службовим розслідуванням.
Статтею 73 Закону України «Про державну службу» визначено, що дисциплінарна справа повинна містити висновок за результатами службового розслідування. Службове розслідування було проведене в його  випадку, однак такий висновок на адресу позивача не надійшов, що дає підстави позивачу вважати, що висновку не існує.
Таким чином, позивач вважає, що дисциплінарна справа складена із порушенням вимог чинного законодавства.
Зазначає, що пояснення та інформаційна довідка, що знаходяться в матеріалах дисциплінарної справи складені не безпосереднім керівником, як того вимагає стаття 73 Закону України «Про державну службу». Акт про появу на робочому місці в нетверезому стані від 28.09.2018 року вважає сфальсифікованим. Наголошує, що під час засідання адміністративної комісії при Мангушській селищній раді 19.10.2018 року, на якому розглядалась справа про адміністративне правопорушення, працівники РДА давали пояснення щодо обставин складання акту, а саме часу, місця складання акту, особи, що складала акт та часу коли було запропоновано його підписати позивачем. Працівники, котрі склали акт, не змогли пояснити зазначені обставини.
Дисциплінарна комісія здійснює свою діяльність на підставі розпорядження голови райдержадміністрації від 20 лютого 2018 № 102, склад якої не міг відповідати вимогам чинного законодавства на час розгляду дисциплінарної справи, оскільки відповідно розпорядження Президента України №200/2017-рп, Закону України про внесення змін від 09.11.17 № 2190-VIII голова райдержадміністрації більш не є керівником державної служби.
Відповідно до наказу керівником державної служби є керівник апарату райдержадміністрації ОСОБА_13, а згідно розпорядження від 20.02.18 № 102 до дисциплінарної комісії входять представники керівника державної служби ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .
Позивач зазначає, що склад дисциплінарної комісії не приведено до вимог чинного законодавства на час розгляду дисциплінарної справи та не було проведено заміну на представників діючого керівника державної служби - керівника апарату Сиротиної В.С., що вказує на його не правомочність.
Крім цього склад дисциплінарної комісії, який затверджений розпорядженням голови райдержадміністрації від 20.02.18р. № 102 у рамках дисциплінарної справи є неправомочним тому, що до складу комісії повинні входити представники виборного органу первинної профспілкової організації з числа державних службовців у рівній кількості із представниками керівника державної служби (ст. 69 Закону України «Про державну службу). Проте в Мангушській райдержадміністрації не існує виборного органу первинної профспілкової організації. Профспілкова ланка Мангушської райдержадміністрації не має ані статуту ані іншого установчого документу (положення, тощо), а взаємовідносини із роботодавцем врегульовано колективним договором. Профспілкову ланку представляє профспілковий представник, вибраний на зібранні трудового колективу. А наявність та діяльність виборних органів профспілкової ланки повинна регулюватися статутом або іншим установчим документом (Закон України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності»). До складу дисциплінарної комісії входять саме представники виборного органу профспілки з числа державних службовців, тобто звичайний член профспілки не може входити до складу дисциплінарної комісії. Так само не допускається одночасна участь представників виборного органу первинної профспілкової організації з числа державних службовців та представників державних службовців , обраних на загальних зборах (конференції) державних службовців державного органу.
За існуючою формою організації профспілкової ланки в Мангушській райдержадміністрації, Мангушська райдержадміністрація взагалі не мала права організовувати дисциплінарну комісію та займатися провадженням дисциплінарних справ.
Засідання комітету професійної спілки відбулося 12.10.2018 року одразу після проведення щотижневої п`ятничної апаратної наради. Апаратна нарада розпочалась о 08:00 годині і після неї одразу відбулось засідання профспілкового комітету.
Отже у керівника апарату не було часу для того щоб підготувати та надати подання професійній спілці ані 11.10.2018 року (тому що засідання дисциплінарної комісії на якому було затверджено висновок про накладення на позивача дисциплінарного стягнення відбулось о 16:55 годині, тобто за п`ять хвилин до кінця робочого дня) ані 12.10.2018 року (тому що робочий день розпочався з апаратної наради після котрої одразу, без перерви, відбулось засідання профспілкового комітету, до того ж лист від профспілкового комітету про розгляд звільнення було отримано позивачем 11.10.2018 року).
Зазначені обставини, дають підстави вважати, що питання звільнення позивача було вирішено ще заздалегідь до отримання від позивача пояснень, затвердження «Висновку дисциплінарної комісії про наявність у діях завідувача сектору у справах сім`ї, молоді та спорту РДА ОСОБА_1 дисциплінарного проступку та підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності» та подання, котре нібито зробила керівник апарату 12.10.2018 року.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 11 липня 2019 року у справі № 200/11520/18-а у задоволенні адміністративного позову було відмовлено.
Не погодившись з таким рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій зазначено, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, винесеним з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим підлягає скасуванню, та просив скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
На обґрунтування апеляційної скарги наведено практично ті самі доводи, які були викладені в позовній заяві та протягом розгляду справи в суді першої інстанції.
Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 15 жовтня 2019 року у справі № 200/11520/18-а апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 липня 2019 року було задоволено частково, внаслідок чого: рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 липня 2019 року у справі  № 200/11520/18-а  - скасовано; прийнято нову постанову; позовні вимоги   ОСОБА_1  до  Мангушської районної державної адміністрації Донецької області про визнання незаконними дій відповідача,  зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково; скасовано наказ керівника апарату Мангушської районної державної адміністрації  від 16.10.2018 року  № 54-к про  звільнення   ОСОБА_1 ; поновлено ОСОБА_1 на посаді завідувача сектору у справах сім`ї, молоді  та  спорту  Мангушської  районної  державної  адміністрації  з 18.10.2018 року; зобов`язано Мангушську районну державну адміністрацію Донецької області  нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 18.10.2018 року по 15 жовтня 2019 року з відрахуванням обов`язкових податків та зборів; в решті позовних вимог відмовлено; звернуто до негайного виконання постанову суду в частині поновлення   ОСОБА_1 на посаді та в частині стягнення присуджених платежів за час вимушеного прогулу за один місяць з відрахуванням з цієї суми обов`язкових податків і зборів.
Постановою Верховного Суду від 02 червня 2020 року у справі № 200/11520/18-а касаційну скаргу Мангушської районної державної адміністрації задоволено частково, внаслідок чого: постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 15.10.2019 у справі № 200/11520/18-а скасовано; справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції - Першого апеляційного адміністративного суду.
В судовому засіданні позивач підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, проти чого заперечували представники відповідача.
Відповідно до вимог частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін у справі, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, про що свідчить паспорт серії НОМЕР_1 (том 1, арк.справи 21). Згідно паспортних даних позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (том 1, арк.справи 22).
З 01.07.2015 позивач проходив державну службу в Першотравневій (після перейменування - Мангушській) райдержадміністрації, того ж дня прийняв присягу державного службовця (том 1, арк.справи 111). 01.11.2017 року позивач призначений на посаду завідувача сектором у справах сім`ї, молоді та спорту Мангушської райдержадміністрації (том 1, арк.справи 113).
Відповідно записам з трудової книжки позивача звільнено з займаної посади 17.10.2018 року на підставі п. 7 ст. 40 КЗпП України.
28.09.2018 керівником апарату РДА ОСОБА_13., начальником відділу управління персоналом та з питань організаційної та контрольної роботи РДА ОСОБА_3., начальником фінансово-господарського забезпечення РДА ОСОБА_9, завідувачем юридичного сектору РДА Шепель С.О. складено акт про перебування ОСОБА_1 на роботі в нетверезому стані (том 3, арк.справи 78). Згідно акту 28.09.2018 о 13:30 позивач з`явився на своє робоче місце в нетверезому стані, про що свідчила його порушена координація рухів, запах алкоголю з порожнини рота та його загальна поведінка (голосне мовлення, жестикулювання руками, підвищена жвавість та рухливість ходи). Надати будь-які письмові або усні пояснення ОСОБА_1 відмовився, у зв`язку з чим, було викликано поліцію та запропоновано пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння, проте ОСОБА_1 намагався уникнути від проходження медичного огляду шляхом закриття у туалеті а потім втечею з адміністративної будівлі через інший вихід.
ОСОБА_1 вперше був ознайомлений з актом 09.10.2018 року о 09:11 про що свідчить його підпис на акті.
Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, який наданий лікарем Мангушської центральної районної лікарні ОСОБА_7 , встановлено під час огляду, що ОСОБА_1 має ознаки сп`яніння та за результатами освідчення виявлено 0,46% алкоголю (том 3, арк.справи 108-109).
Виклик поліції до РДА підтверджується рапортом, який зареєстрований 28.09.2018 за № 5332 (том 3, арк.справи 79). Згідно фабули рапорту - 28.09.2018 о 15:45 надійшло повідомлення зі служби 102, про те, що 28.09.2018 о 15:43 за адресою: АДРЕСА_2 головний спеціаліст організаційно кадрового відділу РДА, повідомила за м/с співробітник ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Заявник - ОСОБА_8 .
Поліцією були відібрані письмові пояснення у співробітників РДА - ОСОБА_13., ОСОБА_3 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 в рамках звернення до чергової частини та повідомлення про те, що співробітник ОСОБА_1 перебуває на робочому місці в стані алкогольного сп`яніння (том 3, арк.справи 80-87, 96-103). Згідно наданих письмових пояснень допитані співробітники РДА зазначили, що 28.09.2018 від ОСОБА_1 був чутний різкий запах алкоголю, після чого була викликана поліція, яка запропонувала ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння, проте ОСОБА_1 намагався уникнути від проходження медичного огляду шляхом закриття у туалеті, а потім втечею з адміністративної будівлі через інший вихід, однак ОСОБА_1 все ж таки зі співробітниками поліції проїхав до медичного закладу для проходження медичного огляду. Під час якого результат огляду був позитивний та склав 0,46% алкоголю.
Також поліцією були відібрані письмові пояснення у ОСОБА_1 (том 3, арк.справи 88-95). Відповідно наданих пояснень ОСОБА_1 28.09.2018 знаходився на робочому місці в якого на прийомі знаходився відвідувач, згодом до кабінету зайшли працівники поліції та зазначили, що надійшов виклик про його перебування на робочому місці в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 попросив працівників поліції зачекати в коридорі. Після вийшов з кабінету та пішов до туалету. Після виходу з туалету підійшов до працівників поліції та запитав, чи може бути вільним, на що йому відповіли, що він затриманий для з`ясування обставин. Після чого ОСОБА_1 з працівником поліції ОСОБА_10 вийшли на вулицю та позивач з`ясував, що в його зірвана нігтьова фаланга. Після чого вийшовши через найближчий вихід пішов до свого знайомого промити рану, промивши рану повернувся до будівлі РДА, однак нікого не знайшов, тому пішов до лікарні. Коли прямував до лікарні, біля бару «Елена» зустрів друзів, які запросили зайти, розповів про ситуацію вдвох словах та попрямував до лікарні. Під час прямування до лікарні біля нього зупинилися працівники поліції та посадили в автомобіль поза його волі та відвезли до санпропускника для огляду. В лікарні позивач звернувся за медичною допомогою у зв`язку з травмою фаланги пальця, після чого було проведено огляд під час якого виявлено 0,46% алкоголю. Зазначив, що протягом дня алкогольні напої не вживав, інші тести, як ходіння по рівній лінії і дотик носа були успішно пройдені. Окрім цього, зазначив, що раніше отримав травму, тому була підвищена температура протягом двох днів, відчував пульсацію в скронях, підвищений тиск та розвивалась набряклість горла, тому був вимушений останні декілька днів вживати пігулки на алкогольній основі. Також у знайомого під час промивання рани вживав трав`яну настоянку для зниження температури.
Факт звернення за медичною допомогою до приймального відділення Мангушської ЦРЛ 28.09.2018 з діагнозом травматичне ушкодження нігтьової фаланги підтверджується листом від 12.10.2018 № 01-13/895 Мангушської ЦРЛ (том 1, арк.справи 25).
ОСОБА_10 був складений письмовий рапорт (том 3, арк.справи 104-107) в якому зазначено, що 28.09.2018 на чергову частину 102 надійшов дзвінок про те що працівник РДА перебуває на робочому місці у стані алкогольного сп`яніння. Приїхавши до будівлі РДА та зайшовши до кабінету ОСОБА_1 йому було запропоновано проїхати до медичного закладу для проходження медичного обстеження. ОСОБА_1 почав обурюватись, потім пішов до туалету, через 15-20 хвилив вийшовши з туалету, йому знов запропоновано пройти медичний огляд. Після неодноразових збурень ОСОБА_1 погодився на проходження огляду та вийшов з працівником поліції з будівлі РДА та зник у невідомому напрямку. Після чого здійснювався пошук ОСОБА_1 , який був знайдений та доставлений до медичного закладу для проходження медичного огляду. Медичним працівником проведено огляд та виявлено 0,46% алкоголю при допустимій нормі 0,2% та складено висновок про знаходження ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння. Після цього ОСОБА_1 доставлено до Мангушського ЦОП де відносно нього складено адміністративний протокол за статтею 179 КУпАП України поява на робочому місці в стані алкогольного сп`яніння (том 3, арк.справи 73).
01.10.2018 старшим інспектором Мангушського ВП Центрального ВП ГУНП в Донецькій області майором поліції ОСОБА_10. складено висновок, який затверджено в.о. начальника Мангушського ВП Центрального ВП ГУНП в Донецькій області майором поліції ОСОБА_11 (том 3, арк.справи 74-75). У висновку зазначено, що в ході перевірки встановлено, що 28.09.2018 ОСОБА_1 перебував на робочому місці у стані алкогольного сп`яніння. Після проведення медичного огляду виявлено, що в організмі ОСОБА_1 0,46 промиля та встановлено знаходження у стані алкогольного сп`яніння. За результатами перевірки матеріали справи за ст. 179 КУпАП України у відношенні ОСОБА_1 направлено до Мангушської адміністративної комісії для прийняття рішення.
Постановою адміністративної комісії при виконавчому комітеті Мангушської селищної ради у справі про адміністративне правопорушення від 19.10.2018 року справу відносно ОСОБА_1 за ст. 179 КУпАП закрито за відсутності події і складу адміністративного правопорушення (том 3, арк.справи 111-113).
20.02.2019 року в судовому засіданні суду першої інстанції були допитані свідки - ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_12 , які зазначили, що 28.09.2018 ОСОБА_1 вів себе не зовсім коректно та чули від ОСОБА_1 запах алкоголю.
ОСОБА_10 як працівник поліції зазначив, що 28.09.2018 на чергову частину 102 надійшов дзвінок про те що працівник РДА перебуває на робочому місці у стані алкогольного сп`яніння. Приїхавши до будівлі РДА та зайшовши до кабінету ОСОБА_1 був стійкий запах алкоголю, який також було чутно від самого ОСОБА_1 . Після чого ОСОБА_1 запропоновано проїхати до медичного закладу для проходження медичного обстеження. Спочатку ОСОБА_1 відмовлявся, потім на певний час зник, згодом все ж таки проїхали до лікарні для проходження медичного обстеження. Після проходження медичного обстеження було виявлено 0,43% алкоголю.
ОСОБА_8 зазначила, що 28.09.2018 зайшла до кабінету ОСОБА_1 для вирішення робочих питань та одразу відчула стійкий запах алкоголю. Після намагалась доповісти про це керівнику апарата ОСОБА_13 , однак її не було на місці у зв`язку з проведенням заступником голови РДА наради. Після, викликала працівників поліції, які запропонували ОСОБА_1 пройти медичний огляд, який ОСОБА_1 намагався уникнути.
ОСОБА_12 зазначила, що 28.09.2018 перебувала у своєму робочому кабінеті, після вийшла до коридору побачила працівників поліції та ОСОБА_1 від якого почула запах алкоголю та зрозуміла чому в будівлі РДА знаходяться працівники поліції.
Також допитані свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_15 в рамках судового доручення від 20.02.2019 року, на підставі якого доручено Першотравневому районному суду Донецької області виконати судове доручення Донецького окружного адміністративного суду про допит свідків.
ОСОБА_14 зазначив, що 28.09.2018 перебував на прийомі у ОСОБА_1 для отримання посвідчення, під час якого не помітив ознак алкогольного сп`яніння та неадекватної поведінки. Також зазначив, що в кабінеті ОСОБА_1 запаху перегару не було.
ОСОБА_15 пояснив, що 28.09.2018 до нього додому прийшов ОСОБА_1 для того щоб промити рану. Ознак алкогольного сп`яніння не помітив, не принюхувався, однак ОСОБА_1 був збуджений. Позивач попросив настоянку, яка була йому надана, що він з нею робив, йому не відому, у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 перебував в ванній кімнаті. Ще декілька раз зазначив, що прояви алкогольного сп`яніння не помітив.
Наказом керівника апарату РДА ОСОБА_13. від 08.10.2018 № 51-к ініційовано дисциплінарне провадження відносно позивача на підставі акту від 28.09.2018 року «Про перебування ОСОБА_1 на роботі в нетверезому стані» та висновку Мангушського ВП Центрального ВП ГУНП в Донецькій області від 01.10.2018 року (том 1, арк.справи 204-205).
Розпорядженням голови РДА від 20.02.2018 № 102 затверджено Положення про дисциплінарну комісію з розгляду дисциплінарних справ, включено до складу комісії представників керівника державної служби з числа державних службовців - ОСОБА_3., ОСОБА_4., ОСОБА_5., ОСОБА_6 ; представників профспілкового комітету - ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_9 , ОСОБА_18 (том 3, арк.справи 35-38).
Наказом керівника апарату РДА ОСОБА_13. від 26.06.2018 № 33-к утворено дисциплінарну комісію з розгляду дисциплінарних справ РДА та затверджено її наступний склад: представники керівника державної служби - ОСОБА_3., ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ; представники виборного органу профспілкового комітету - ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_9 , ОСОБА_18 (том 2, арк.справи 165-167). У своїй діяльності комісії вказано керуватись Положенням про дисциплінарну комісію з розгляду дисциплінарних справ, затвердженим розпорядженням голови РДА від 20.02.2018 № 102.
Згідно протоколу № 1 засідання дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ РДА, яка діє відповідно до наказу керівника апарату РДА від 26.06.2018 № 33-к, проведеного 17.07.2018 о 15:00, у складі таких осіб: ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , ОСОБА_16 , ОСОБА_9 , головою дисциплінарної комісії обрано ОСОБА_3 , заступником голови дисциплінарної комісії обрано ОСОБА_6 секретарем комісії обрано ОСОБА_5 (том 2, арк.справи 155-159).
Як вбачається з протоколу № 4 засідання дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ РДА, проведеного 08.10.2018 о 14:00, у присутності таких осіб: ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_17 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_16 , за результатом голосування, де 6 - за, 0 - проти, 0 - утримались, вирішено доручити завідувачу юридичного сектору ОСОБА_6 та головному спеціалісту з питань кадрової роботи відділу управління персоналом та з питань організації і контрольної роботи ОСОБА_5 об`єктивно, повно та всебічно дослідити всі обставини, які стали підставою для ініціювання дисциплінарного провадження відносно позивача (том 2, арк.справи 160-161).
Листом керівника апарату ОСОБА_13. від 09.10.2018 № 04/29-1897 позивачу запропоновано надати пояснення щодо подій, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження (том 1, арк.справи 212).
11.10.2018 складено акт фіксації відсутності пояснень державного службовця щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, відповідно до якого станом на 16:55 11.10.2018 року пояснень від ОСОБА_1 до приймальні РДА та секретаря дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ не надійшло (том 1, арк.справи 211).
Під час дисциплінарного провадження комісією досліджено документи, що наявні в матеріалах дисциплінарної справи:
- наказ керівника апарату РДА ОСОБА_13. від 08.10.2018 № 51-к про ініціювання дисциплінарного провадження відносно позивача (том 1, арк.справи 204-205);
- характеристику позивача, складену першим заступником голови РДА Дорогань В.І., де позивач охарактеризований як такий, що має теоретичну підготовку, володіє аналітичним мисленням, обізнаний з регламентуючими роботу нормативно-правовими актами, вміє визначити мету і пріоритети, вміє приймати рішення та контролювати їх досягнення, втім не завжди погоджується з конструктивною критикою та важко співпрацює з колегами (том 1, арк.справи 206-207);
- службову характеристику позивача, складену заступником голови РДА ОСОБА_12, яка характеризує позивача як недостатньо кваліфікованого керівника, такого, що не вміє організувати роботу підлеглих для досягнення цілей, негативно впливає на результати роботи, виконує недостатній обсяг роботи (том 1, арк.справи 208);
- довідку відділу управління персоналом та з питань організаційної і контрольної роботи РДА про відсутність в позивача дисциплінарних стягнень (том 1, арк.справи 209);
- інформаційну довідку щодо вчинення позивачем дисциплінарного проступку, складену заступником голови РДА ОСОБА_12, де зазначено, що ОСОБА_1 допустив вчинок, несумісний із статусом державного службовця, а саме поява на службі в нетверезому стані (том 1, арк.справи 210);
- акт фіксації відсутності пояснень державного службовця, складений ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 від 11.10.2018 о 16-55, згідно якого позивачем не надано пояснень у встановлений листом від 09.10.2018 № 04/29-1897 строк - до 17:00 11.10.2018 (том 1, арк.справи 211);
- лист керівника апарату ОСОБА_13. від 09.10.2018 № 04/29-1897, де позивачу запропоновано у строк до 12.10.2018 надати пояснення щодо подій, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження (том 1, арк.справи 212);
- пояснення заступника голови РДА ОСОБА_12, з приводу обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження (том 1, арк.справи 213);
- акт про перебування позивача на роботі в нетверезому стані від 28.09.2018 (том 1, арк.справи 214);
- висновок Мангушського ВП Центрального ВП ГУНП в Донецькій області в якому викладено обставини вчинення дисциплінарного поступку за результатом якого направлено матеріали за ст. 179 КУпАП України до Мангушської адміністративної комісії для прийняття рішення (том 1, арк.справи 215-216).
Наявність вказаних документів у дисциплінарній справі підтверджується описом (том 1, арк.справи 222).
Дисциплінарною комісією складено висновок про наявність в діях позивача дисциплінарного проступку, що є підставою для його притягнення до дисциплінарної відповідальності. Висновок підписаний головою комісії ОСОБА_3 (том 1, арк.справи 217-221). У висновку за наслідком розгляду вищенаведених документів дисциплінарної справи викладено інформацію про досвід роботи позивача, стаж державної служби, стислу характеристику позивача. У висновку також викладено події, які підтверджують перебування позивача на робочому місці в стані алкогольного сп`яніння, зазначено, що позивач 28.09.2018 року прийшов на робоче місце у стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим, була викликана поліція для здійснення огляду на стан сп`яніння. Позивач не погодився на проведення медичного огляду, переховувався в туалеті, згодом погодився та разом з працівниками поліції вийшов з будівлі, але одразу зник у невідомому напрямку, через 30-40 хвилин працівники поліції знайшли позивача та доставили до лікарні де і провели медичний огляд. За результатами висновку в позивача виявлено 0,46% алкоголю та встановлено факт перебування у стані алкогольного сп`яніння. Від позивача письмові пояснення не надійшли.
За змістом висновку позивачем вчинено дисциплінарний проступок, а саме поява державного службовця на службі в нетверезому стані, що є підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності відповідно ч. 5 ст. 66 Закону України «Про державну службу», а саме звільнення з посади державної служби. Крім того, копію висновку направлено до профспілкового комітету Мангушської РДА для отримання згоди на звільнення ОСОБА_1 , що підтверджується протоколом № 6 засідання дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ РДА, проведеного 11.10.2018 о 16:45, у присутності таких осіб: ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_9 , ОСОБА_18 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (том 2, арк.справи 162-164). В протоколі також зазначено, що у разі погодження висновку профспілковим комітетом Мангушської РДА та отримання згоди на звільнення підготувати подання дисциплінарної комісії про притягнення до дисциплінарної відповідальності та накладенню дисциплінарного стягнення у зв`язку з наявністю в діях позивача відповідальності відповідно до ч. 5 ст. 66 Закону України «Про державну службу», а саме звільнення з посади державної служби.
11.10.2018 позивачем надано лист на голову профспілкового комітету РДА ОСОБА_18. (том 2, арк.справи 154), в якому позивач просить розглянути трудовий спір, що виник між позивачем та головою РДА ОСОБА_2., заступником голови РДА ОСОБА_12., керівником апарату РДА ОСОБА_13., головним бухгалтером РДА ОСОБА_9, начальником відділу управління персоналом ОСОБА_3.
Відповідно до протоколу № 15 засідання профспілкової організації проведеного 12.10.2018 (том 2, арк.справи 152-153) на якому розглядалась вимога ОСОБА_1 щодо трудового спору, що виник між позивачем та головою РДА ОСОБА_2., заступником голови РДА ОСОБА_12., керівником апарату РДА ОСОБА_13., головним бухгалтером РДА ОСОБА_9, начальником відділу управління персоналом ОСОБА_3. та подання про згоду на звільнення ОСОБА_1 у зв`язку з появою державного службовцю на службі в нетверезому стані відповідно до ст.ст. 65, 66 Закону України «Про державну службу», п. 7 ст. 40 КЗпП України.
За результатами розгляду зазначених питань прийнято рішення про відмову ОСОБА_1 в затвердженні профспілковим комітетом вимог як найманого працівника сформовані до сторони роботодавця та надано згоду на звільнення ОСОБА_1 за появу на службі в нетверезому стані відповідно до ст. 65, 66 Закону України «Про державну службу», п. 7 ст. 40 КЗпП України.
12.10.2018 головою комісії з розгляду дисциплінарних справ РДА ОСОБА_3. внесено керівнику апарату РДА ОСОБА_13. подання про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача та накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади державної служби (том 2, арк.справи 173-175).
Повідомленням керівника апарату РДА ОСОБА_13., яке отримано позивачем 12.10.2018, позивачу вказано надати письмові пояснення до 11:00 16.10.2018 в рамках дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади державної служби (том 1, арк.справи 52).
16.10.2018 позивач просив надати йому для ознайомлення та надання зауважень висновок дисциплінарної комісії, а крім цього, виклав клопотання про відібрання додаткових пояснень від ОСОБА_15 , ОСОБА_19 , ОСОБА_14 , ОСОБА_20 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_13 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 (том 1, арк.справи 60-61).
Також 16.10.2018 позивач надав пояснення, що протягом робочого дня 28.09.2018 року на робочому місці перебував тверезий. Близько 15:45 годині до кабінету зайшов працівник поліції ОСОБА_10. та заявив, що надійшов виклик про моє перебування на робочому місці в нетверезому стані. Позивач попросив ОСОБА_10 зачекати, у зв`язку з тим, що в нього на прийомі знаходиться відвідувач. Після позивач вийшов з кабінету та пішов до туалету. Після виходу з туалету підійшов до працівників поліції та запитав про обставини, в зв`язку з котрими виникла ситуація. Поліцейські запропонували проїхати на огляд до лікарні. Після чого ОСОБА_1 з працівником поліції ОСОБА_10 вийшли на вулицю та позивач з`ясував, що в нього зірвана нігтьова фаланга. Після чого, вийшовши через найближчий вихід, пішов до свого знайомого промити рану, промивши рану повернувся до будівлі РДА, однак нікого там не знайшов, а тому пішов до лікарні. Під час прямування до лікарні біля нього зупинилися працівники поліції та посадили в автомобіль поза його волі та відвезли до санпропускника для огляду. В лікарні позивач звернувся за медичною допомогою у зв`язку з травмою фаланги пальця, після чого було проведено огляд під час якого виявлено 0,46% алкоголю (том 1, арк.справи 53-56).
Крім цього, 16.10.2018 позивач надав зауваження до висновку дисциплінарної комісії, де вказав, що висновок складений без врахування наданих позивачем пояснень від 11.10.2018, під час дисциплінарного провадження не було викликано вказаних в клопотанні від 11.10.2018 осіб для відібрання додаткових пояснень, не враховано пом`якшуючі обставини, що призвело до неповного встановлення в повній мірі обставин справи (том 1, арк.справи 57-59).
Наказом керівника апарату РДА ОСОБА_13. від 16.10.2018 № 54-к відповідно до п. 7 ст. 40 ст. 147-149 КЗпП України, ст. 66 Закону України «Про державну службу», враховуючи подання голови дисциплінарної комісії від 12.10.2018 та пояснення позивача у зв`язку з допущенням дисциплінарного проступку, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 65 Закону України «Про державну службу» (поява державного службовця на службі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння) ОСОБА_1 притягнутий до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з посади 17.10.2018 року відповідно до п. 7 ст. 40 КЗпП України (том 1, арк.справи 32-33). У наказі викладено обставини подій, що стали підставою для застосування дисциплінарної відповідальності: поява позивача на службі в нетверезому стані 28.09.2018.
Оцінюючи правомірність наказу відповідача від 16.10.2018 № 54-к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності завідувача сектору у справах сім`ї, молоді та спорту райдержадміністрації ОСОБА_1 », відповідно до якого, позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності та звільнено з займаної посади, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частинами 1, 2, 6 ст. 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.
Регулювання трудових правовідносин у процесі проходження служби, порядок застосування дисциплінарних стягнень та процедура звільнення державних службовців у межах спірних правовідносин регулюється Кодексом законів про працю України (далі - КЗпП України) як загальним законом, та Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VIII (далі Закон № 889-VIII), як спеціальним законом.
Згідно зі статтею 1 КЗпП України, Кодекс законів про працю регулює трудові відносини всіх працівників, сприяючи зростанню продуктивності праці, поліпшенню якості роботи, підвищенню ефективності суспільного виробництва і піднесенню на цій основі матеріального і культурного рівня життя трудящих, зміцненню трудової дисципліни і поступовому перетворенню праці на благо суспільства в першу життєву потребу кожної працездатної людини.
Статтею 3 КЗпП України передбачено, що законодавством про працю, яке відповідно до статті 4 КЗпП України складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього, регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.
Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях, визначено Законом України «Про державну службу».
За змістом ч. 1 ст. 1 Закону № 889-VIII державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави, зокрема щодо: 1) аналізу державної політики на загальнодержавному, галузевому і регіональному рівнях та підготовки пропозицій стосовно її формування, у тому числі розроблення та проведення експертизи проектів програм, концепцій, стратегій, проектів законів та інших нормативно-правових актів, проектів міжнародних договорів; 2) забезпечення реалізації державної політики, виконання загальнодержавних, галузевих і регіональних програм, виконання законів та інших нормативно-правових актів; 3) забезпечення надання доступних і якісних адміністративних послуг; 4) здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства; 5) управління державними фінансовими ресурсами, майном та контролю за їх використанням; 6) управління персоналом державних органів; 7) реалізації інших повноважень державного органу, визначених законодавством.
Державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби (ч. 2 ст. 1 Закону № 889-VIII).
Службова дисципліна - неухильне додержання Присяги державного службовця, сумлінне виконання службових обов`язків та правил внутрішнього службового розпорядку (п. 10 ч. 1 ст. 2 Закону № 889-VIII).
Правове регулювання державної служби здійснюється Конституцією України, цим та іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, постановами Верховної Ради України, указами Президента України, актами Кабінету Міністрів України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби (ч. 1 ст. 5 Закону).
За приписами ст. 6 цього Закону посади державної служби в державних органах поділяються на категорії залежно від порядку призначення, характеру та обсягу повноважень і необхідних для їх виконання кваліфікації та професійної компетентності державних службовців.
Встановлюються такі категорії посад державної служби: 1) категорія «А» вищий корпус державної служби; 2) категорія «Б» - посади: керівників структурних підрозділів Секретаріату Кабінету Міністрів України та їх заступників; керівників структурних підрозділів міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та інших державних органів, їх заступників, керівників територіальних органів цих державних органів та їх структурних підрозділів, їх заступників; керівників та заступників керівників структурних підрозділів місцевих державних адміністрацій, апаратів місцевих державних адміністрацій, їх структурних підрозділів; керівників апаратів апеляційних та місцевих судів, керівників структурних підрозділів апаратів судів, їх заступників; заступників керівників державної служби в інших державних органах, юрисдикція яких поширюється на всю територію України; 3) категорія «В» - інші посади державної служби, не віднесені до категорій «А» і «Б».
У відповідності до частини 1 статті 8 Закону № 889-VIII державний службовець зобов`язаний: 1) дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки; 3) поважати гідність людини, не допускати порушення прав і свобод людини та громадянина; 4) з повагою ставитися до державних символів України; 5) обов`язково використовувати державну мову під час виконання своїх посадових обов`язків, не допускати дискримінацію державної мови і протидіяти можливим спробам її дискримінації; 6) забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; 7) сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки; 8) виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України; 9) додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції; 10) запобігати виникненню реального, потенційного конфлікту інтересів під час проходження державної служби; 11) постійно підвищувати рівень своєї професійної компетентності та удосконалювати організацію службової діяльності; 12) зберігати державну таємницю та персональні дані осіб, що стали йому відомі у зв`язку з виконанням посадових обов`язків, а також іншу інформацію, яка відповідно до закону не підлягає розголошенню; 13) надавати публічну інформацію в межах, визначених законом.
Державні службовці виконують також інші обов`язки, визначені у положеннях про структурні підрозділи державних органів та посадових інструкціях, затверджених керівниками державної служби в цих органах.
Відповідно до ст. 64 Закону № 889-VIII за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.
Для державних службовців можуть встановлюватися особливості притягнення до дисциплінарної відповідальності у випадках, визначених законом.
Підстави для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності визначено статтею 65 Закону.
Так, підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.
Дисциплінарними проступками є: 1) порушення Присяги державного службовця; 2) порушення правил етичної поведінки державних службовців; 3) вияв неповаги до держави, державних символів України, Українського народу; 4) дії, що шкодять авторитету державної служби; 5) невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень; 6) недотримання правил внутрішнього службового розпорядку; 7) перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу злочину або адміністративного правопорушення; 8) невиконання вимог щодо політичної неупередженості державного службовця; 9) використання повноважень в особистих (приватних) інтересах або в неправомірних особистих інтересах інших осіб; 10) подання під час вступу на державну службу недостовірної інформації про обставини, що перешкоджають реалізації права на державну службу, а також неподання необхідної інформації про такі обставини, що виникли під час проходження служби; 11) неповідомлення керівнику державної служби про виникнення відносин прямої підпорядкованості між державним службовцем та близькими особами у 15-денний строк з дня їх виникнення; 12) прогул державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин; 13) поява державного службовця на службі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; 14) прийняття державним службовцем необґрунтованого рішення, що спричинило порушення цілісності державного або комунального майна, незаконне їх використання або інше заподіяння шкоди державному чи комунальному майну, якщо такі дії не містять складу злочину або адміністративного правопорушення; 15) прийняття державним службовцем рішення, що суперечить закону або висновкам щодо застосування відповідної норми права, викладеним у постановах Верховного Суду, щодо якого судом винесено окрему ухвалу.
Разом з тим, ст. 66 Закону № 889-VIII передбачено види дисциплінарного стягнення та загальні умови їх застосування. Так, до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.
Звільнення з посади державної служби є винятковим видом дисциплінарного стягнення і може бути застосоване лише у разі вчинення дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 1, 3, 7, 9 - 11, 13, 14 частини другої статті 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 12 частини другої статті 65 цього Закону(ч. 5 ст. 66 Закону № 889-VIII).
Аналіз викладених норм законодавства свідчить про те, що законодавець навів вичерпний перелік дисциплінарних стягнень, які можуть бути застосовані до державних службовців, а також підстави припинення державної служби та порядок застосування таких стягнень.
Дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків (ч. 1 ст. 67 Закону № 889-VIII).
Обставинами, що пом`якшують відповідальність державного службовця, є: усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку; попередня бездоганна поведінка та відсутність дисциплінарних стягнень; високі показники виконання службових завдань, наявність заохочень та урядових відзнак, урядових і державних нагород; вжиття заходів щодо попередження, відвернення або усунення настання тяжких наслідків, які настали або можуть настати в результаті вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування заподіяної шкоди; вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність; вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.
Згідно з ч. 1 ст. 68 цього Закону дисциплінарні провадження ініціюються суб`єктом призначення, яким у свою чергу є державний орган або посадова особа, яким відповідно до законодавства надано повноваження від імені держави призначати на відповідну посаду державної служби в державному органі та звільняти з такої посади (п. 7 ч. 1 ст. 2).
Відповідно до ч. 2 ст. 68 Закону № 889-VIII дисциплінарні стягнення, окрім зауважень, накладаються (застосовуються) на державних службовців, які займають посади державної служби категорій «Б» і «В» суб`єктом призначення за поданням дисциплінарної комісії.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про державну службу» призначає громадян України, які пройшли конкурсний відбір, на вакантні посади державної служби категорій «Б» і «В», звільняє з таких посад відповідно до цього Закону керівник державної служби.
Відповідно до ст. 44 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» керівник апарату місцевої державної адміністрації, зокрема, здійснює визначені Законом України «Про державну службу» повноваження керівника державної служби.
Як закріплено у ст. 69 Закону №889-VIII для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія).
Дисциплінарну комісію стосовно державних службовців, які займають посади державної служби категорій «Б» і «В», утворює керівник державної служби у кожному державному органі.
Дисциплінарна комісія діє у складі не менше шести членів.
Строк повноважень членів дисциплінарної комісії становить три роки.
Склад дисциплінарної комісії у державному органі затверджується наказом (розпорядженням) керівника державної служби. До складу дисциплінарної комісії у державному органі включаються в однаковій кількості: представники керівника державної служби, визначені ним одноосібно із числа державних службовців цього державного органу; представники виборного органу первинної профспілкової організації з числа державних службовців, а в разі відсутності профспілкової організації - представники державних службовців, обрані на загальних зборах (конференції) державних службовців державного органу.
До складу дисциплінарної комісії можуть включатися експерти або інші представники громадських об`єднань, утворених відповідно до Закону України «Про громадські об`єднання», за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.
До складу дисциплінарної комісії повинна бути включена щонайменше одна особа, яка має юридичну освіту не нижче другого (магістерського) рівня та досвід роботи за фахом.
Члени дисциплінарної комісії на першому засіданні обирають голову та секретаря дисциплінарної комісії.
Засідання дисциплінарної комісії є правомочним, якщо на ньому присутні не менше двох третин її членів.
Дисциплінарна комісія розглядає дисциплінарну справу державного службовця, сформовану в установленому цим Законом порядку.
Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення.
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 73 Закону № 889-VIII з метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення дисциплінарною комісією ступеня вини, характеру і тяжкості цього дисциплінарного проступку Комісією, дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа.
Дисциплінарна справа повинна містити: дату і місце її формування; підстави для відкриття дисциплінарного провадження; характеристику державного службовця, складену його безпосереднім керівником, та інші відомості, що характеризують державного службовця; відомості щодо наявності чи відсутності дисциплінарних стягнень; інформаційну довідку з викладенням обставин щодо вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку; пояснення державного службовця щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; пояснення безпосереднього керівника державного службовця з приводу обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; пояснення інших осіб, яким відомі обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; належним чином завірені копії документів і матеріалів, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; відомості про причини і умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення чи обставини, на підставі яких з державного службовця знімають звинувачення; висновок за результатами службового розслідування (у разі його проведення); висновок про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності; опис матеріалів, які містяться в дисциплінарній справі.
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 6 ст. 74 цього Закону дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби.
Дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця. Вчинення державним службовцем діянь у стані крайньої потреби або необхідної оборони виключають можливість застосування дисциплінарного стягнення.
Державний службовець має право на ознайомлення з матеріалами дисциплінарної справи та на оскарження застосованого до нього дисциплінарного стягнення у визначеному цим Законом порядку.
Згідно зі ст.ст. 75, 76 Закону № 889-VIII перед накладенням дисциплінарного стягнення суб`єкт призначення повинен отримати від державного службовця, який притягається до дисциплінарної відповідальності, письмове пояснення. Пояснення державного службовця має відображати час, місце, обставини та причини вчинення ним дисциплінарного проступку, його усвідомлення чи заперечення провини, а також інші питання, які мають значення у справі. Відмова надати пояснення оформляється відповідним актом і підтверджується двома державними службовцями. Відмова надати пояснення не перешкоджає здійсненню дисциплінарного провадження та накладенню на державного службовця дисциплінарного стягнення.
Державний службовець має право на ознайомлення з усіма матеріалами дисциплінарної справи перед прийняттям рішення про накладення на нього дисциплінарного стягнення. За результатами ознайомлення державний службовець має право вносити зауваження до висновку, клопотання про вжиття додаткових заходів для встановлення обставин, які мають значення для справи, надавати додаткові пояснення та додаткові документи і матеріали, що стосуються зазначених обставин, які долучаються до справи.
Відповідно до ст. 77 цього Закону рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб`єкта призначення.
У рішенні, яке оформляється наказом (розпорядженням), зазначаються найменування державного органу, дата його прийняття, відомості про державного службовця, стислий виклад обставин справи, вид дисциплінарного проступку і його юридична кваліфікація, вид застосованого дисциплінарного стягнення.
Якщо під час розгляду дисциплінарної справи у діях державного службовця не виявлено дисциплінарного проступку, суб`єкт призначення приймає рішення про закриття дисциплінарного провадження стосовно державного службовця, яке оформляється наказом (розпорядженням).
Відповідно до ст. 252 Кодексу законів про працю України працівникам підприємств, установ, організацій, обраним до складу виборних профспілкових органів, гарантуються можливості для здійснення їх повноважень.
Зміна умов трудового договору, оплати праці, притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників, які є членами виборних профспілкових органів, допускається лише за попередньою згодою виборного профспілкового органу, членами якого вони є.
Дослідивши порядок утворення дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ, її склад та дії під час розгляду матеріалів дисциплінарної справи та складання відповідного висновку, колегією суддів не встановлено порушень вимог чинного законодавства.
Доводи апеляційної скарги що дисциплінарне провадження здійснено неповноважною комісією із порушенням визначеного законом порядку колегія суддів вважає неприйнятними з огляду на наступне.
Наказом керівника апарату РДА від 08.10.2018 № 51-к уповноважено здійснити дисциплінарне провадження відносно позивача комісію з розгляду дисциплінарних справ РДА стосовно державних службовців, які займають посади державної служби «Б» і «В» в Мангушській РДА.
Так, за приписами ч. 2 ст. 69 Закону № 889-VIII дисциплінарна комісія стосовно державних службовців, які займають посади державної служби категорій «Б» і «В», є комісією, яку утворює саме керівник державної служби.
Крім цього, як встановлено судом, склад дисциплінарних комісій, створених згідно наказом керівника державної служби відповідача та керівником відповідача є тотожним; засідання дисциплінарної комісії, утвореної наказом керівника апарату РДА, при здійсненні розгляду дисциплінарної справи відносно ОСОБА_1 проводились за участю осіб, що входять до цієї комісії на підставі наказу керівника апарату від 26.06.2018 № 33-к.
Колегія суддів зазначає, що склад цієї дисциплінарної комісії відповідає вимогам ч. 4 ст. 69 Закону № 889-VIII - так, кількість її членів перевищує 6, до комісії входять: 4 представника керівника державної служби (ОСОБА_3., ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ), 4 представника профспілкового органу (ОСОБА_16., ОСОБА_17, ОСОБА_9., ОСОБА_18.), завідувач юридичного сектору РДА (Шепель С.О.).
Доводи апеляційної скарги щодо не легалізації документів про освіту ОСОБА_6 колегія суддів до уваги не приймає, оскільки вказана особа перебуває на посаді завідувача юридичного сектору РДА, що не є спірною обставиною справи.
Згідно п. 18 Загального положення про юридичну службу міністерства, іншого органу виконавчої влади, державного підприємства, установи та організації, затвердженого Постановою КМУ від 26 листопада 2008 р. № 1040. На посаду керівника юридичної служби органу виконавчої влади, юрисдикція якого поширюється на всю територію України, однієї або кількох областей, міста Києва або Севастополя, його заступника призначаються повнолітні громадяни України, які вільно володіють державною мовою та здобули ступінь вищої юридичної освіти не нижче магістра, з досвідом роботи на посадах державної служби категорії «Б» чи «В» або досвідом служби в органах місцевого самоврядування, або досвідом роботи на керівних посадах підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності не менше двох років.
На посаду керівника юридичної служби іншого органу виконавчої влади, його заступника призначаються повнолітні громадяни України, які вільно володіють державною мовою та здобули ступінь вищої юридичної освіти не нижче магістра, з досвідом роботи на посадах державної служби категорії «Б» чи «В» або досвідом служби в органах місцевого самоврядування, або досвідом роботи на керівних посадах підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності не менше одного року.
Враховуючи наведене, та факт перебування ОСОБА_6 на посаді завідувача юридичного сектору РДА, документи про освіту вказаної особи відповідають рівню магістра, а вказаний факт не підлягає доказуванню у межах цього спору, оскільки правомірність обіймання ОСОБА_6 посади завідувача юридичного сектору РДА не є спірною обставиною даної справи.
Колегія суддів зауважує, що у встановленому законом порядку на першому засіданні дисциплінарної комісії 17.07.2018 обрано її голову та секретаря (протокол № 1), усі засідання комісії відносно розгляду дисциплінарної справи щодо позивача (08.10.2018 - протокол № 4, 11.10.2018 - протокол № 6) були правомочними, оскільки на них були присутні не менше двох третин її членів.
Сформована та розглянута дисциплінарною комісією щодо позивача дисциплінарна справа містить усі визначені ч. 2 ст. 73 Закону № 889-VIII необхідні та належним чином оформлені документи.
При оформленні протоколу № 6 засідання дисциплінарної комісії 11.10.2018 у результатах голосування комісії визначено, що усі присутні (7 членів комісії) проголосували проти внесення подання керівнику апарату РДА про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення, у той же час зі змісту висновку комісії та протоколу № 6 вбачається, що члени комісії виступали за притягнення позивача до відповідальності, отже зазначення кількості присутніх «7» навпроти результату голосування «проти» є технічною помилкою.
За наслідком розгляду справи комісією внесено подання із пропозицією притягнути позивача до дисциплінарної відповідальності, яке за приписами ч. 3 вказаної статті має рекомендаційний характер для суб`єкта призначення.
Враховуючи віднесення вирішення питання про притягнення до відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку до компетенції саме керівника державної служби колегія суддів зауважує на тому, що висновок та подання дисциплінарної комісії має рекомендаційний характер.
Колегія суддів вважає неприйнятними доводи апеляційної скарги про порушення його права на надання пояснень в обґрунтування протиправності притягнення його до дисциплінарної відповідальності, оскільки надані позивачем пояснення щодо обставин, що були підставою для порушення дисциплінарного провадження, отримані від позивача до прийняття оскаржуваного наказу про звільнення з посади, про їх зміст вказано у спірному наказі керівника апарату РДА ОСОБА_13. від 16.10.2018 № 54-к. Отже пояснення від позивача були наданні позивачем перед накладенням дисциплінарного стягнення суб`єктом призначення, що відповідає приписам ст. 75 Закону № 889-VIII.
Наказ від 16.10.2018 № 54-к про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності прийнятий керівником апарату РДА ОСОБА_13. у строки, визначені ст. 77 Закону № 889-VIII, оформлений у відповідності до приписів цієї статті.
Враховуючи відсутність в матеріалах справи документів, які б свідчили про обрання позивача до виборних профспілкових органів, підстави для отримання попередньої згоди виборного профспілкового органу для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, як то передбачено статтею ст. 252 КЗпП України відсутні, проте керівник РДА ОСОБА_13 звернулась до голови профспілкового комітету Мангуської РДА з поданням про надання згоди на звільнення позивача у зв`язку з появою на службі в нетверезому стані за результатами якого профспілковою організацією надано згоду на звільнення ОСОБА_1 з займаної посади, про що свідчить протокол засідання № 15.
Колегія суддів зазначає, що під час розгляду дисциплінарної справи встановлено факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, про що працівниками Мангушської РДА було складено акт про перебування позивача на роботі в нетверезому стані та викликано співробітників поліції. Крім того, факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння підтверджується лікарським висновком, де зазначено, що під час огляду наявні ознаки сп`яніння та виявлено 0,46% алкоголю та поясненнями свідків та не приймає до уваги постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Мангушської селищної ради відповідно до якої справу відносно ОСОБА_1 за ст. 179 КУпАП закрито за відсутності події і складу адміністративного правопорушення у зв`язку з тим, що комісією закрито провадження на підставі формальних ознак, а саме неповноти заповнення документів, що ніяким чином не спростовує факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння та не ставить під сумнів акт складений працівниками РДА.
Крім того, колегія суддів зазначає, що адміністративна комісія при виконавчому комітеті Мангушської селищної ради закрила провадження саме в рамках адміністративної відповідальності, натомість матеріалами справи підтверджено та зафіксовано порушення позивачем трудових правовідносин, порушення Закону України «Про державну службу» а саме поява державного службовця на службі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння, що відповідно до законодавства є дисциплінарним проступком, яке тягне за собою звільнення з державної служби.
Крім того, такі вчинки дискредитують державних службовців та підривають авторитет держави.
У відповідності до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до положень ч. ч. 1-2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. У адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Приписами статті 90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Таким чином, враховуючи підтвердження в ході розгляду справи факту вчинення позивачем дисциплінарного проступку, відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність державного службовця, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відповідність накладеного дисциплінарного стягнення характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини позивача, та дотримання відповідачем необхідного балансу між несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи, і цілями, на досягнення яких застосовані заходи дисциплінарного впливу.
Отже, наказ керівника апарату Мангушської РДА від 16.10.2018 № 54-к про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади відповідає вимогам чинного законодавства, підстави для його скасування відсутні.
З урахуванням вищевикладеного колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що заявлені позивачем вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.
Позовні вимоги про поновлення на посаді завідувача сектору у справах сім`ї, молоді та спорту Мангушської районної державної адміністрації з дня звільнення, зобов`язання нарахувати та виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 17.10.2018 року по день поновлення на роботі з урахуванням встановленої надбавки та стягнення моральної шкоди в сумі 20000 гривень є похідними, тому також не підлягають задоволенню.
За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні адміністративного позову.
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись статтями 23, 33, 292, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-                                                  

                                                       ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 липня 2019 року у справі № 200/11520/18-а - залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 липня 2019 року у справі № 200/11520/18-а - залишити без змін.     
Повне судове рішення складено 26 серпня 2020 року. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                                      А.В. Гайдар

Судді                                                                                                            І.В. Геращенко

                                                                                                                            Е.Г. Казначеєв