ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

20 липня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 210/5789/19	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача:  Шальєвої В.А.
суддів:                           Білак С.В., Чумака С.Ю.,     
розглянувши в порядку письмового провадження  в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.01.2020 р. (суддя Горбалінський В.В.) в справі № 210/5789/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулась до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - ГУ ПФУ) про визнання незаконною бездіяльності з невиплати нарахованої пенсії згідно з проведеним перерахунком за період квітень-липень 2018 р., зобов`язання виплатити пенсію в повному обсязі; визнання незаконними дій з відмови в перерахунку пенсії за період з 01.01.2016 р. по 31.12.2018 р., зобов`язання зарахувати до страхового стажу для перерахунку пенсії період роботи з 01.01.2016 р. по 31.09.2019 р. та здійснити перерахунок та виплату пенсії з лютого 2019 р.
Ухвалою  Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08.10.2019 р. справа передана на розгляд Дніпропетровському окружному адміністративному суду.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.01.2020 р. позов задоволено частково, визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо невиплати ОСОБА_1 нарахованої пенсії за період з квітня по липень 2018 року; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області виплатити ОСОБА_1 нараховану, проте не виплачену суму пенсії за період з квітня по липень 2018 року; визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо неврахування періодів роботи ОСОБА_1  з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року в НВТ «Донікс» до страхового стажу  при проведенні перерахунку пенсії; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати періоди роботи ОСОБА_1 з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року в НВТ «Донікс» до страхового стажу; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1  з 01.04.2018 року з урахуванням висновків суду; в задоволенні іншої частини позовних вимог  відмовлено.
В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення в частині відмови у задоволенні позову, ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі, з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи. Зазначає про неврахування судом першої інстанції, що спірним є період з 01.01.2016 р. по 31.09.2019 р., а не по 31.12.2018 р.,  тобто судом першої інстанції не враховано період з 01.01.2019 р. по 31.09.2019 р., проте довідкою підприємства та копією трудової книжки підтверджено факт роботи позивача та сплату за неї страхових внесків.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, відмовивши у задоволенні апеляційної скарги.
Справа судом розглянута  без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Перевіривши  законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути  задоволена з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності з 22.08.2005 року, відповідно до копії довідки МСЕК серії 10 ААВ №465021 від 01.01.2014 року позивачу встановлена ІІ група інвалідності.
Згідно з відомостями ІКІС ПФУ: підсистема призначення та перерахунку пенсії 01.04.2018 року на виконання вимог абз. 1 ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» позивачу проведений перерахунок її пенсії (шифр: «масовий»).
Позивачу під час проведення перерахунку пенсії зараховані до страхового стажу наступні періоди:  з 07.04.1980 року по 02.08.1993 року;  з 03.08.1993 року по 08.08.1995 року;  з 09.08.1995 року по 31.12.2003 року;  з 01.01.2004 року по 31.05.2012 року;  з 01.06.2012 року по 31.12.2015 року.
Тобто, загальний трудовий стаж для розрахунку пенсії складає 42 роки 04 дні.
08.04.2019 року листом №2304/а-09 відділу з питань призначення та перерахунку пенсій №12 управління застосування пенсійного законодавства ГУ ПФУ позивача повідомлено, що на виконання вимог абз. 5 ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» їй проведено перерахунок пенсії в липні 2018 року;  стаж, з якого розраховується пенсійне забезпечення,  взято по 31.12.2015 року, так як за даними індивідуальних відомостей про застраховану особу, які наявні в матеріалах пенсійної справи, інформація про сплату страхових внесків за період роботи позивача з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року в НВТ «Донікс» відсутні; у зв`язку з тим, що означене підприємство знаходиться на непідконтрольній території, позивачу необхідно перевірити достовірність перерахування страхових внесків до Пенсійного фонду України; стосовно доплати пенсії за період за квітень-липень 2018 року в сумі 2115,24 грн., зазначена сума нарахована, проте не виплачується у зв`язку з відсутністю порядку виплати заборгованості внутрішньо переміщеним особам.
Зважаючи на те, що статтею 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» гарантоване право особи на виплату пенсії за минулий час, яке не пов`язано із будь-яким порядком, який би регулював питання щодо виплати пенсій внутрішньо переміщеним особам за минулий час, а відсутність відповідного нормативно-правового акту/документу, що визначає механізм реалізації права на отримання невиплаченої суми пенсії за минулий час, не може бути визнано обґрунтованою підставою для позбавлення особи права володіння нарахованими коштами, суд першої інстанції вважав, що такий підхід відповідача  свідчить про застосування до позивача як до внутрішньо переміщеної особи дискримінаційного підходу порівняно з іншими пенсіонерами, в той час, коли наявний єдиний механізм виплати пенсій громадянам України за минулий час згідно з нормами діючого законодавства, відповідно, дійшов висновку про протиправність невиплати позивачу пенсії за минулий час в розмірі 2115,24 грн. за квітень-липень 2018 року.
Також встановивши, позивач протягом 2016-2018 р. працювала в НВТ «Донікс», відповідно, до страхового стажу має бути  зараховано період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески, а позивач не може нести відповідальність у вигляді позбавлення права на включення періоду роботи з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року до страхового стажу за порушення, яке вчинене НВТ «Донікс», оскільки згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, суд першої інстанції дійшов висновку, що період роботи з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року, за які підприємством не сплачувались страхові внески, повинен бути зарахований до страхового стажу відповідача, адже вина суб`єкта господарювання не повинна впливати на реалізацію конституційного права особи на достатній рівень соціальної захищеності з боку держави.
Оскільки при перерахунку пенсії позивачу у 2018 році не включені періоди роботи з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року, суд першої інстанції вважав необґрунтованими позовні вимоги про  зарахування періоду роботи на НВТ «Донікс» по 31.09.2019 року. 
Застосувавши приписи частини 2 статті 9 КАС України  з метою належного способу захисту порушеного права позивача, суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог та частково задовольнив позовні вимоги, а саме визнав протиправною бездіяльність ГУ ПФУ щодо невиплати ОСОБА_1 нарахованої пенсії за період з квітня по липень 2018 року; зобов`язав ГУ ПФУ виплатити ОСОБА_1 нараховану, проте не виплачену суму пенсії за період з квітня по липень 2018 року; визнав протиправним дії ГУ ПФУ щодо неврахування періодів роботи ОСОБА_1 з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року в НВТ «Донікс» до страхового стажу позивач при проведенні перерахунку пенсії; зобов`язав ГУ ПФУ зарахувати періоди роботи ОСОБА_1 з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року в НВТ «Донікс» до страхового стажу останньої; зобов`язав ГУ ПФУ провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2018 року з урахуванням висновків суду.
Спірним під час апеляційного перегляду справи є питання зарахування до страхового стажу для перерахунку пенсії періоду з 01.01.2019 р. по 31.09.2019 р. та, відповідно, доведеність підстав для зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії по стажу із врахуванням страхового стажу з 01.01.2019 р. по 31.09.2019 р.
Здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд визнає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні цієї частини позовних вимог.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 22.08.2005 р. отримує пенсію по інвалідності 2 групи за загальним захворюванням, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», перебуває на обліку в ГУ ПФУ, є внутрішньо переміщеною особою.
Згідно з відомостями ІКІС ПФУ  01.04.2018 р. на виконання вимог абз. 1 ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії, під час якого враховані наступні періоди страхового стажу:  з 07.04.1980 р. по 02.08.1993 р.,  з 03.08.1993 р. по 08.08.1995 р.,  з 09.08.1995 р. по 31.12.2003 р.,  з 01.01.2004 р. по 31.05.2012 р.,  з 01.06.2012 р. по 31.12.2015 р.
При цьому відповідачем не зараховано до страхового стажу для перерахунку пенсії період роботи з 01.01.2016 р. по 31.12.2018 р. в НВТ «Донікс» через те, що за даними  індивідуальних відомостей про застраховану особу, які наявні в матеріалах пенсійної справи, інформація про сплату страхових внесків за період роботи позивача з 01.01.2016 р. по 31.12.2018 р. в НВТ «Донікс» відсутні. 
Відповідачем листом № 2304/а-09 від 08.04.2019 р. повідомлено  позивача, що на виконання вимог абз. 5 ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» їй проведено перерахунок пенсії в липні 2018 р.;  стаж, з якого розраховується пенсійне забезпечення,  взято по 31.12.2015 р., так як за даними індивідуальних відомостей про застраховану особу, які наявні в матеріалах пенсійної справи, інформація про сплату страхових внесків за період роботи позивача з 01.01.2016 р. по 31.12.2018 р. в НВТ «Донікс» відсутні; у зв`язку з тим, що означене підприємство знаходиться на непідконтрольній території, позивачу необхідно перевірити достовірність перерахування страхових внесків до Пенсійного фонду України; стосовно доплати пенсії за період за квітень-липень 2018 року в сумі 2115,24 грн., зазначена сума нарахована, проте не виплачується у зв`язку з відсутністю порядку виплати заборгованості внутрішньо переміщеним особам.
Позивач станом на 31.09.2019 р. працювала в НВТ «Донікс».
Також судом встановлено, що позивач не зверталась до органу Пенсійного фонду з питання перерахунку пенсії із врахуванням страхового стажу за період з 01.01.2019 по 31.09.2019 р.
Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV). 
Відповідно до частиною 1 статті  21 Закону № 1058-IV) персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється з метою обліку застрахованих осіб, учасників накопичувальної системи пенсійного страхування та їх ідентифікації, а також накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про облік застрахованих осіб і реалізацію ними права на страхові виплати у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та накопичувальній системі пенсійного страхування.
Згідно з абз. 1 частини 1 статті 24  Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Частиною 2 статті 24 Закону № 1058-IV встановлено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
          За приписами частини 4 статті 42 Закону № 1058-IV у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.
          Перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки, зокрема, у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.
Відповідно до частини 1 статті 15 Закону № 1058-IV платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону.
За змістом частини 2 статті 20 Закону № 1058-IV обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5 - 7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.
Як встановлено частинами  4-6, 9, 10 статті 20 цього Закону, сплата страхових внесків здійснюється виключно в грошовій формі шляхом внесення відповідних сум страхових внесків до солідарної системи на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду, а сум страхових внесків до накопичувальної системи пенсійного страхування - на банківський рахунок Накопичувального фонду або на банківський рахунок обраного застрахованою особою недержавного пенсійного фонду - суб`єкта другого рівня системи пенсійного забезпечення. Страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків. Страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом є: для страхувальників, зазначених у пунктах 1, 2, 4 статті 14 цього Закону, - календарний місяць. Днем сплати страхових внесків вважається: у разі перерахування сум страхових внесків у безготівковій формі з банківського рахунку страхувальника на банківський рахунок органу Пенсійного фонду - день списання установою банку, органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з банківського (спеціального реєстраційного) рахунку страхувальника незалежно від часу її зарахування на банківський рахунок органу Пенсійного фонду. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.
Частиною 6 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 р. № 2464-VІ (далі - Закон № 2464-VІ)  за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.
Суд зазначає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що право позивача на перерахунок пенсії на підставі частини 4 статті 42 Закону № 1058-IV  не може бути обмежено через відсутність відомостей у персоніфіковану обліку щодо сплати страхувальником єдиного внеску, оскільки Законом № 1058-IV та Законом № 2464-VІ відповідальність за несплату страхових внесків покладено саме підприємство-страхувальника.
При цьому таке правозастосування відповідає правовій позиції, викладеної у постановах Верховного Суду від 27.03.2018 р. у справі № 208/6680/16-а,  від 24.05.2018 р. у справі № 490/12392/16-а.
Разом з тим, як вказано вище, позивачем не ініціювалось питання перед відповідачем про здійснення перерахунку пенсії з урахуванням страхового стажу, набутого за період з 01.01.2019 р. по 31.09.2019 р. 
Згідно зі статтею 44  Закону № 1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій урегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління ПФУ 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, (далі - Порядок № 22-1).
Відповідно до пункту 1.1 Порядку № 22-1 в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).
Пунктом 4.1 цього Порядку  передбачено, що орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2).
Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.
Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.
Згідно з пунктом 4.2 Порядку № 22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію:
1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;
2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;
3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).
Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі;
4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 3), копія якої зберігається у пенсійній справі.
За вимогами пункту 4.3 Порядку № 22-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.
Аналіз наведених норм законодавства  дозволяє дійти висновку, що підставою для вчинення дій, спрямованих на призначення, перерахунок або переведення з одного виду пенсії на інший, як це має місце в розглядуваному випадку, є відповідна заява особи та додані до неї необхідні документи, подані до уповноваженого органу ПФУ в установленому порядку.
Враховуючи, що позивачем не дотриманий порядок подання документів для перерахунку пенсії із врахуванням страхового стажу за період з 01.01.2019 р. по 31.09.2019 р.,  відповідачем не приймалось рішення про відмову у перерахунку пенсії, а також взагалі не розглядалось питання перерахунку пенсії із урахуванням цього періоду страхового стажу.
Відповідно до приписів Кодексу адміністративного судочинства України захисту підлягають саме порушені права. 
Таким чином, відсутні підстави вважати про порушення відповідачем прав позивача з цього питання.
          Зважаючи на те, що відповідачем не приймалось рішень, які обмежують реалізацію соціальних гарантій позивача чи які свідчать про відмову у виконанні законних вимог, відповідно відсутнє порушене права позивача, яке підлягає захисту в порядку адміністративного судочинства, що обумовлює висновок про відсутність підстав для задоволення позову. 
          Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного суду України від 06.12.2016 р.
          Також суд вказує на наступне.
Вище судом зазначено, що за приписами частини 4 статті 42 Закону № 1058-IV у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.
          Судовим рішенням суду першої інстанції в цій справі зобов`язано відповідача зарахувати періоди роботи ОСОБА_1 з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року в НВТ «Донікс» до страхового стажу та провести перерахунок пенсії ОСОБА_1  з 01.04.2018 року з урахуванням висновків суду.
          Період з 01.01.2019 р. по 31.09.2019 р. є меншим ніж 24 місяці страхового стажу, набуття якого є підставою для перерахунку пенсії, відповідно позовні вимоги в цій частині є передчасними.   
          Доводи апелянта про необґрунтованість висновків суду першої інстанції з цього питання спростовані висновками суду, приведеними вище.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.
Оскільки предметом позову в цій справі є  дії (рішення) суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, тобто ця справа є справою незначної складності у розумінні п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку. 
Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9,   242, 243,   308,   311, 315,   316,   321,   322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд   
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.01.2020 р. в справі № 210/5789/19 залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.01.2020 р. в справі № 210/5789/19  за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 20.07.2020 р. та відповідно п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.
          Повне судове рішення складено 20.07.2020 р. 
  
             Суддя-доповідач                                                                      В.А. Шальєва 

                               суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      С.Ю. Чумак