У х в а л а 
   
21 вересня 2020 року
м. Київ
 
справа № 2-466/11
 
провадження № 61-12928ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Сакари Н. Ю., 
 
розглянув касаційну скаргу публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» на ухвалу Красилівського районного суду Хмельницької області від 14 квітня 2020 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від  24 липня 2020 року у справі за заявою  публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання за позовом публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості,  
 
ВСТАНОВИВ:
 
У грудні 2019 року публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» (далі - ПАТ АБ «Укргазбанк») звернулося до суду з заявою про видачу дублікату виконавчого листа від 10 серпня 2011 року № 2-466/11 щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь банку заборгованість за кредитним договором, а саме:  55 723 долари США 54 цента, 10613 грн 49 коп. та судові витрати. 
Також банк просив визнати поважною причини пропуску строку через втрату оригіналу, який надається для пред`явлення виконавчих документів до виконання та поновити пропущений строк для пред`явлення до виконання дублікату виконавчого листа.
 
Вказував, що згідно з рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 19 липня 2011 року з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 стягнуто на користь банку заборгованість за кредитним договором від 11 липня 2008 року у розмірі 55 723 долари США 54 цента та 10613 грн 49 коп., також судовий збір. 
На підставі вказаного рішення суду було видано виконавчий лист від 10 серпня 2011 року № 2-466/11 про стягнення коштів з ОСОБА_2 , який пред`явлено до виконання до відділу державної виконавчої служби Красилівського районного управління юстиції (м. Хмельницький)(далі - ВДВС Красилівського РУЮ (м. Хмельницький). 
Згідно з відповіддю ВДВС Красилівського РУЮ (м. Хмельницький) від 17 вересня 2019 року виконавче провадження закінчено, у зв`язку з відсутністю майна та, відповідно до постанови державного виконавця від 31 серпня 2012 року, виконавчий лист повернуто стягувачу. 
Проте, після повернення вказаного виконавчого листа, 09 січня 2013 року ПАТ АБ «Укргазбанк» виконавчий лист було повторно пред`явлено до виконання до ВДВС Красилівського РУЮ (м. Хмельницький). 
Таким чином виконавче провадження за виконавчим листом було відкрите й, навіть після його повернення й повторного пред`явлення до виконання, виконавчі дії вчинялися. 
Проте, як вбачається з відповіді ДВС оригінал виконавчого листа у їх відділі на виконанні відсутній, тому банк вважав, що виконавчий лист втрачений саме ВДВС Красилівського РУЮ (м. Хмельницький), оскільки факт не надходження даного виконавчого листа та постанов про його повернення до ПАТ АБ «Укргазбанк» підтверджується актом відсутності/втрати виконавчого документа від 22 жовтня 2019 року.
Враховуючи вищевикладене, ПАТ АБ «Укргазбанк» звернулося до суду з заявою про видачу дублікату виконавчого листа та вирішення питання про поновлення строку для його пред`явлення до виконання.
 
Ухвалою Красилівського районного суду Хмельницької області від 14 квітня 2020 року, яку залишено без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від  24   липня 2020 року, у задоволенні заяви ПАТ «Укргазбанк» відмовлено.
 
Відмовляючи у задоволенні заяви ПАТ АБ «Укргазбанк» суд першої інстанції, з яким погодився й суд апеляційної інстанції, виходив із того, що заявник не  довів належними та допустимими доказами, що виконавчий лист був втрачений.
 
26 серпня 2020 року ПАТ АБ «Укргазбанк» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, яка надійшла 31 серпня 2020 року, в якій заявник просить скасувати ухвалу Красилівського районного суду Хмельницької області від 14 квітня 2020 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від  24 липня 2019 року й передати справу до суду першої інстанції на новий судовий розгляд.
 
У відкритті касаційного провадження в частині поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання необхідно відмовити з таких підстав.
 
Відповідно до частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: 1) рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті; 2) ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку; 3) ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
 
Ухвали суду щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання зазначені у пункті 24 частини першої статті 353 ЦПК України.
 
Таким чином, за змістом статті 389 ЦПК України, яка є спеціальною нормою процесуального права, що регламентує право касаційного оскарження судових рішень, ухвали суду першої інстанції та постановлені за результатами їх перегляду судові рішення апеляційного суду з питань щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання не можуть бути оскаржені у касаційному порядку.
 
За змістом пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
Враховуючи наведене, постанова Хмельницького апеляційного суду від 24 липня 2020 року, ухвалена за результатами перегляду ухвали суду першої інстанції у частині відмови у поновленні пропущеного строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання, відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України, не переглядається у касаційному порядку.
 
З касаційної скарги вбачається, що судові рішення оскаржуються й щодо відмови у видачі дублікатів виконавчих листів, які відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України можуть бути оскаржені в касаційному порядку.
 
Разом з тим, із оскаржуваних судових рішень, доданих до скарги матеріалів убачається, що подана касаційна скарга у частині втрати виконавчого документа є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності судових рішень.
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
 
Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
 
На час звернення заявника до суду, тобто у грудні 2019 року, із заявою про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для пред`явлення їх до виконання діяв Закон України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року.
 
З огляду на зміст частини першої статті 11 Закону Закон України «Про виконавче провадження» строк пред`явлення виконавчого документа до виконання - це період часу, в межах якого стягувач має право пред`явити виконавчий документ до примусового виконання.
 
Відповідно до частини 12 Закону Закон України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.
 
У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України).
 
Судами встановлено, що рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 19 липня 2011 року позов ПАТ АБ «Укргазбанк» задоволено. Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість по кредитному договору від 11 липня 2008 року у розмірі 55 723 долари США 54 центи та 10613 грн 49 коп., також судовий збір.
Вказане рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 19 липня 2011 року набрало законної сили 09 серпня 2011 року.
10 серпня 2011 року був виданий виконавчий лист № 2-466/11 про стягнення коштів з ОСОБА_2 на виконання зазначеного рішення суду.
25 листопада 2011 року вказаний виконавчий лист був пред`явлений до виконання стягувачем до ВДВС Красилівського РУЮ (м. Хмельницький).
31 серпня 2012 року виконавчий лист був повернутий стягувачу відповідно до статті 47 Закону України «Про виконавче провадження».
09 січня 2013 року ПАТ АБ «Укргазбанк» повторно направило до ВДВС Красилівського РУЮ (м. Хмельницький) виконавчий лист № 2-466/11.
Даний виконавчий лист був отриманий ВДВС Красилівського РУЮ (м. Хмельницький) та відкрито виконавче провадження № 36376887.
Про те, що цей виконавчий лист перебуває на виконанні у ВДВС Красилівського РУЮ (м. Хмельницький) виконавча служба неодноразово повідомляла стягувача у письмовому вигляді.
19 березня 2015 року в межах виконавчого провадження № 36376887 старшим державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника ОСОБА_2 та в цей же день направлено за місцем його роботи до товариства з обмеженою відповідальністю «Світанок-Агро».
Дані про те, що виконавче провадження № 36376887 закінчено, у зв`язку з виконанням та/або з інших причин, виконавчий лист повернуто стягувачу та/або виконавче провадження продовжує здійснюватися у матеріалах цієї справи відсутні.
 
Таких доказів ПАТ АБ «Укргазбанк» до суду касаційної інстанції також не надало.
 
Відтак, суд приходить до висновку, що заявник належними та допустимими доказами не довів, що виконавчий лист від 10 серпня 2011 року № 2-466/2011 втрачений, отже суд першої інстанції, з яким погодився й суд апеляційної інстанції, правомірно відмовив у задоволенні заяви про видачу дублікатів виконавчих листів за недоведеністю вимог стягувача про втрату цього виконавчого листа.
 
Разом з цим, обґрунтованим є висновок судів попередніх інстанцій про відмову у задоволенні вимоги про видачу дубліката виконавчого листа, оскільки доказів втрати оригіналу виконавчого листа суду не надано й як встановлено судами попередніх інстанцій, матеріали справи таких доказів щодо втрати оригіналу виконавчого листа не містять. Не надано таких доказів й до суду касаційної інстанції.
 
Доводи касаційної скарги щодо втрати виконавчого документу відділом державної виконавчої служби, у зв`язку з чим було з об`єктивно незалежних від ПАТ АБ «Укргазбанк» підстав пропущено строк на його пред`явлення, судом не приймається до уваги, оскільки кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи й на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
 
Докази подаються сторонами, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, тому вказані заявником доводи щодо втрати виконавчого документу спростовуються документами, що надано самим же банком. Оскільки посилання банку на відповідь ВДВС Красилівського РУЮ (м. Хмельницький) від 17 вересня 2019 року, як встановлено судами, суперечить іншим документам та спростовується матеріалами виконавчого провадження.
 
Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
 
В оцінці застосування наведених норм права Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, викладений у постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19), згідно з яким якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.
 
Отже, враховуючи приписи підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, відповідно до яких дублікат виконавчого листа може бути видано лише у разі звернення з відповідною заявою в межах строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, визнавши неповажними причини пропуску строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання, наведені заявником, суди першої та апеляційної інстанції дійшли обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні заяви щодо видачі дублікатів виконавчих листів.
 
Інші наведені у касаційній скарзі доводи висновків судів першої та апеляційної  інстанцій не спростовують, на законність судового рішення не впливають, а направлені на переоцінку доказів, що заборонено частиною першою статті 400 ЦПК України, та незгоди заявника з висновками суду щодо їх оцінки, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.
 
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдинг» проти України», а також відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судом практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого й те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.
 
З урахуванням наведеного вище, колегія суддів дійшла висновку, що правильність застосування судами норм процесуального права не викликає розумних сумнівів, а касаційна скарга ПАТ АБ «Укргазбанк» у частині відмови у видачі дублікатів виконавчих листів є необґрунтованою.
 
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України у відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити, якщо суд у порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
 
Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у справі з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення. 
 
Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» на ухвалу Красилівського районного суду Хмельницької області від 14 квітня 2020 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від  24 липня 2020 року у справі за заявою  публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання за позовом публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості відмовити.
 
Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами направити заявникові.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                        О. М. Осіян

 
                                                                                                               О. В. Білоконь

 
                                                                                                                Н. Ю. Сакара