ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 823/635/18                                          Прізвище судді (суддів) першої інстанції: 
                                                                                                                 Гаврилюк В.О.

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

02 липня 2020 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді          Костюк Л.О.;                    
суддів:                                Бужак Н.П., Кобаля М.І.;
за участю секретаря:      Несін К.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2020 року (розглянута за правилами звагального позовного провадження у порядку письмового провадження, м. Черкаси, дата складання повного тексту рішення - 14 квітня 2020 року) у справі за адміністративним позовом Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради до Управління Державної казначейської служби України у м. Черкасах Черкаської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача - Департамент економіки та розвитку Черкаської міської ради та товариство з обмеженою відповідальністю «Каштан-Плюс», про визнання протиправними та скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2018 року, Департамент освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради (далі - позивач, Департамент освіти, позивач) звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Державної казначейської служби України у м. Черкасах Черкаської області (далі - управління, відповідач), в якому просить:
- визнати протиправним і скасувати рішення управління Державної казначейської служби України у м. Черкасах Черкаської області, оформлене листом від 31.08.2018 № 268/4-07 про відмову у реєстрації бюджетних зобов`язань за договором № 11 від 15.01.2018 до договору поставки товару № 140 від 30.05.2017, укладеним між Департаментом економіки та розвитку Черкаської міської ради, Департаментом освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради та товариством з обмеженою відповідальністю «Каштан-Плюс»;
- визнати протиправним та скасувати попередження управління Державної казначейської служби України у м. Черкасах Черкаської області про неналежне виконання бюджетного законодавства від 26.01.2018 № 201/1-07;
- зобов`язати управління Державної казначейської служби України у м. Черкасах Черкаській області зареєструвати бюджетні зобов`язання за договором № 11 від 15.01.2018 до договору поставки товару № 140 від 30.05.2017, укладеним між Департаментом економіки та розвитку Черкаської міської ради, Департаментом освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради та товариством з обмеженою відповідальністю «Каштан-Плюс».
В обґрунтування позовних вимог зазначено те, що за результатами відкритих торгів при закупівлі продуктів харчової промисловості для закладів Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради, вказаним департаментом (платник), Департаментом економіки та розвитку Черкаської міської ради (замовник) та переможцем торгів ТОВ «Каштан-Плюс» (постачальник) (далі - сторони) був укладений договір поставки товару від 30.05.2017 № 140 (далі - договір). Предметом договору є поставка продуктів харчування за асортиментом та цінами, зазначеними у специфікації товару, що додається до цього договору, і є його невід`ємною частиною. Відповідно до п. 3.2 договору ціна договору становить 42000058,00 грн.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2020 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.
Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, представником позивача подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове, яким позов задоволити. 
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, як це передбачено ст. 311 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню та погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог, з огляду на наступне.
Як встановлено судом першої інстанції, що 30 травня 2017 року між Департаментом економіки та розвитку Черкаської міської ради та Департаментом освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради та ТОВ «Каштан-Плюс» укладено договір поставки товару № 140 (далі - Договір № 140), відповідно до якого ТОВ «Каштан-Плюс» зобов`язується поставити, а Департамент освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради в порядку та на умовах, визначених Договором № 140, зобов`язується прийняти й оплатити ТОВ «Каштан-Плюс» продукти харчування, напої, тютюн та супутню продукцію за асортиментом та цінами, зазначеними у Специфікації Товару, що додається до Договору і є його невід`ємною частиною.
Відповідно до пункту 3.2 вказаного Договору № 140 ціна Договору становить 42000058,00 грн з ПДВ.
09 червня 2017 року між Департаментом економіки та розвитку Черкаської міської ради та Департаментом освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради та ТОВ «Каштан-Плюс» укладено додаткову угоду № 1 до договору поставки товару № 140 від 30.05.2017 року, відповідно до якої, керуючись п. 4 ч. 4 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі», пункт 3.2 рамкової угоди № 140 від 30.05.2017 викладено в наступній редакції: ціна Угоди становить:42000058,00 грн. При цьому: фінансування 2017 року: 27 791 662,36 грн.; Фінансування 2018 року:14208395,64 грн.
Інші пункти Угоди залишено без змін.
18 грудня 2017 року між Департаментом економіки та розвитку Черкаської міської ради та Департаментом освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради та ТОВ «Каштан-Плюс» укладено додаткову угоду № 9 до договору поставки товару № 140 від 30.05.2017 року, відповідно до якої, керуючись п. 4 ч. 4 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі», пункт 3.2 договору поставки товару № 140 від 30.05.2017 викладено в наступній редакції: ціна Угоди становить 42000058,00 грн. При цьому: фінансування 2017 року: 21291662,36 грн; Фінансування 2018 року:20708395,64 грн.
Інші пункти Угоди залишено без змін.
15 січня 2018 року між Департаментом економіки та розвитку Черкаської міської ради та Департаментом освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради та ТОВ «Каштан-Плюс» укладено додаткову угоду № 11 до договору поставки товару № 140 від 30.05.2017 року, відповідно до якої, керуючись п. 4 ч. 4 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі», уклали додаткову угоду про наступне: пункт 3.2 договору поставки товару №140 від 30.05.2017 викладено в наступній редакції: ціна Договору становить:42000058,00 грн. При цьому: фінансування 2017 року : 19661348,09 грн; Фінансування 2018 року:2233709,91 грн.
Інші пункти Угоди залишено без змін.
З метою реєстрації та обліку бюджетних зобов`язань на 2018 рік із врахуванням вже зареєстрованих бюджетних зобов`язань на 2018 рік, що, на думку позивача, підтверджено додатковими договорами від 09.06.2017 та 18.12.2017, Департаментом освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради до УДКС України у м. Черкаси була надана додаткова угода № 11 від 15 січня 2018 року до договору поставки товару № 140 від 30.05.2017.
31 січня 2018 року Управління державної казначейської служби України у м. Черкасах Черкаської області направило до Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради лист № 268/4-07, відповідно до якого відповідач зазначив, що Департамент освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради при укладенні додаткових угод до Договору № 140 повинен керуватися п. 1 ч. 14 ст. 36 Закону України від 25.12.2015 № 922-VІІІ «Про публічні закупівлі», а саме: зменшити вартість договору до тієї суми, на яку затверджено кошторисні призначення в 2017 році, а не викладати в новій редакції в п. 3.2 Договору № 140 щодо перенесення залишку не використаної суми договору з перенесенням фінансування на 2018 рік, посилаючись на п. 4 ч. 4 ст. Закону № 922.
Ця норма відображена в п. 2.10 Порядку реєстрації та обліку бюджетних зобов`язань розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів в органах Державної казначейської служби України, який затверджено наказом від 02.03.2012 № 309, а саме у разі скорочення бюджетних асигнувань розпорядники бюджетних коштів повинні вживати заходи щодо ліквідації або скорочення обсягу бюджетних зобов`язань (договорів) та/або бюджетних фінансових зобов`язань, які перевищують уточнені плани асигнувань загального фонду бюджету, плани спеціального фонду.
Відповідно до абзацу 6 п.п. «а» п.2.9 гл. 2 Порядку № 309 органи казначейства не реєструють зобов`язання у разі недотримання розпорядниками бюджетних коштів бюджетних повноважень та обмежень, які вводяться законодавчими та іншими нормативно-правовими актами. 
26 січня 2018 року Управління державної казначейської служби України у м. Черкасах Черкаської області направило до Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради попередження № 201/1-07 про неналежне виконання бюджетного законодавства, відповідно до якого додаткова угода № 11 від 15 січня 2018 року до Договору № 140 оформлена з недотриманням вимог бюджетного законодавства, що відповідно до пункту 20 частини 1 статті 116 Бюджетного кодексу України є порушенням бюджетного законодавства.
Враховуючи вищезазначене органи Казначейства не реєструють зобов`язання у разі недотримання вимог абзацу 7 пункту 2.9 наказу №309.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 117 Бюджетного кодексу України в усіх випадках виявлення порушень бюджетного законодавства до учасників бюджетного процесу може застосовуватися такий захід впливу, як попередження про неналежне виконання бюджетного законодавства з вимогою щодо усунення порушення бюджетного законодавства в строк до 30 календарних днів.
Не погоджуючись з такими діями та рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку матеріалам, обставинам справи, а також наданим поясненням та запереченням сторін колегія суддів звертає увагу на наступне.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Підставою для винесення оскаржуваного рішення стала відсутність документально підтверджених об`єктивних обставин для укладення додаткової угоди № 11 від 15.01.2018 згідно зі ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі» та недотримання позивачем правових засад функціонування бюджетної системи України, що на думку відповідача є порушенням бюджетного законодавства України.
Колегія суддів зазначає, що органи Казначейства діють на підставі Указу Президента України від 13 квітня 2011 року № 460/2011 «Про Положення про Державну казначейську службу України», постанови Кабінету Міністрів України від 15 квітня 2015 року № 215 «Про затвердження Положення про Державну казначейську службу України», а також Положення про управління (відділення) Державної казначейської служби України у районах, районах у містах, містах обласного, республіканського значення, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12.10.2011 № 1280.
Відповідно до наведеного Положення управління Казначейства відповідно до покладених на них завдань та в установленому законодавством порядку: здійснюють реєстрацію та облік бюджетних зобов`язань розпорядників та одержувачів бюджетних коштів; здійснюють у межах повноважень, передбачених законом, контроль за: дотриманням розпорядниками та одержувачами бюджетних коштів, іншими клієнтами вимог законодавства у сфері закупівель в частині наявності, відповідності та правильності оформлення документів; застосовують або здійснюють заходи впливу за порушення бюджетного законодавства.
Управління Казначейства в установленому порядку мають право: повертати без виконання документи, подані розпорядниками та одержувачами бюджетних коштів, іншими клієнтами і стягувачами у передбачених законодавством випадках; надавати попередження про неналежне виконання бюджетного законодавства з вимогою щодо усунення порушення бюджетного законодавства, а також складати протоколи про порушення бюджетного законодавства учасниками бюджетного процесу, на підставі яких зупиняти в межах повноважень, передбачених законом, операції з бюджетними коштами, а також ініціювати призупинення бюджетних асигнувань; звертатись до суду, в тому числі у разі виявлення порушень бюджетного законодавства.
Зміст наведених законодавчих актів свідчить, що на відповідача покладені обов`язки контролю відповідності та правильності оформлення документів у сфері закупівель.
Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про публічні закупівлі» 25 грудня 2015 року № 922-VIII центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів: до здійснення оплати за договором про закупівлю перевіряє наявність договору про закупівлю, річного плану закупівель та звіту про результати проведення процедури закупівлі, які підтверджують проведення процедури закупівлі, за результатами якої укладено договір про закупівлю.
Вживає заходів з недопущення здійснення платежів з рахунка замовника згідно з узятим фінансовим зобов`язанням за договором про закупівлю у випадках: відсутності або невідповідності встановленим законодавством вимогам необхідних документів, передбачених абзацом другим цієї частини; відміни процедури закупівлі; набрання законної сили рішенням суду про визнання результатів процедури закупівлі недійсними; на період призупинення процедури закупівлі; наявності відповідного рішення органу оскарження відповідно до статті 18 цього Закону.
Основні вимоги до договору закупівлі визначені ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі».
Умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі або ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків:
1) зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника;
2) зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі;
3) покращення якості предмета закупівлі за умови, що таке покращення не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі;
4) продовження строку дії договору та виконання зобов`язань щодо передання товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі;
5) узгодженої зміни ціни в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товарів, робіт і послуг);
6) зміни ціни у зв`язку із зміною ставок податків і зборів пропорційно до змін таких ставок;
7) зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, регульованих цін (тарифів) і нормативів, які застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни;
8) зміни умов у зв`язку із застосуванням положень частини п`ятої цієї статті.
Дія договору про закупівлю може продовжуватися на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року, в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в договорі, укладеному в попередньому році, якщо видатки на цю мету затверджено в установленому порядку.
У відповідності до пункту 2.9 Порядку реєстрації та обліку бюджетних зобов`язань органи Казначейства не реєструють:
а) зобов`язання у разі: відсутності у розпорядника бюджетних коштів бюджетних асигнувань, встановлених кошторисом; відсутності документів, які підтверджують факт узяття бюджетного зобов`язання; відсутності затвердженого в установленому порядку паспорта бюджетної програми (крім випадків, у яких законодавством не передбачено його затвердження); невідповідності напрямів витрачання бюджетних коштів бюджетному асигнуванню, паспорту бюджетної програми; відсутності документів щодо закупівлі товарів, робіт і послуг відповідно до законодавства у сфері закупівель; недотримання розпорядниками бюджетних коштів бюджетних повноважень та обмежень, які вводяться законодавчими та іншими нормативно-правовими актами; недотримання вимог щодо оформлення поданих документів.
б) фінансові зобов`язання у разі: відсутності відповідного бюджетного зобов`язання, відображеного у бухгалтерському обліку виконання державного та місцевих бюджетів; відсутності у розпорядника бюджетних коштів фактичних надходжень спеціального фонду; відсутності документів, які підтверджують факт узяття бюджетного фінансового зобов`язання; недотримання вимог щодо оформлення поданих документів; невідповідності фінансового зобов`язання відповідному бюджетному зобов`язанню, відображеному в бухгалтерському обліку виконання державного та місцевих бюджетів; недотримання розпорядниками бюджетних коштів бюджетних повноважень та обмежень, які вводяться законодавчими та іншими нормативно-правовими актами.
У таких випадках органи Казначейства зобов`язання та/або фінансові зобов`язання не реєструють, а застосовують заходи впливу за порушення бюджетного законодавства, визначені Бюджетним кодексом України.
Наведені положення свідчать, що у разі відсутності або невідповідності встановленим законодавством вимогам необхідних документів у сфері закупівель, орган казначейства не реєструє бюджетні зобов`язання.
Під час розгляду питання про наявність у позивача документів та їх відповідність вимогам законодавства у сфері закупівель, відповідач посилався у спірному попередженні на те, що позивачеві при укладенні додаткової угоди № 11 від 15.01.2018 у разі відсутності або недостатності кошторисних призначень необхідно було керуватися п. 1 ч. 4 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі», а саме: зменшити обсяги закупівлі продуктів харчування у 2017 році з урахуванням фактичних обсягів видатків, а не викладати в новій редакції п. 3.2 договору № 140 щодо перенесення залишку невикористаної суми договору з перенесенням фінансування на 2018 рік у сумі 22338709,91 грн. 
Відповідно до Бюджетного кодексу України бюджетне зобов`язання - будь-яке здійснене відповідно до бюджетного асигнування розміщення замовлення, укладення договору, придбання товару, послуги чи здійснення інших аналогічних операцій протягом бюджетного періоду, згідно з якими необхідно здійснити платежі протягом цього ж періоду або у майбутньому.
Згідно зі ст. 48 Бюджетного кодексу України розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов`язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами, враховуючи необхідність виконання бюджетних зобов`язань минулих років, довгострокових зобов`язань за енергосервісом, узятих на облік органами Казначейства України; щодо завдань (проектів) Національної програми інформатизації - після їх погодження з Генеральним державним замовником Національної програми інформатизації.
В той же час, відповідно до Бюджетного кодексу України, бюджетний період, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року. 
Згідно з тендерною документацією строк поставки товарів є квітень - грудень 2017 року, таким чином укладаючи додаткову угоду № 11 від 15.01.2018 до договору поставки товару № 140, сторони фактично порушили зміст тендерної документації.
Як свідчать матеріали справи, вимоги договору поставки товару від 30.05.2017 № 140 укладеного між Департаментом економіки та розвитку Черкаської міської ради, позивачем та товариством з обмеженою відповідальністю «Каштан-Плюс» виконано у повному обсязі у 2017 році, товар поставлено та проведено розрахунок. 
Тобто, бюджетне зобов`язання взяте за договором поставки товару від 30.05.2017 № 140 та додатковими угодами від 15.01.2018 № 11, від 09.06.2017 № 1, за 2017 рік повністю виконане сторонами договору у 2017 році. 
Отже, під час розгляду справи фактично підтверджено, що вказані додаткові угоди укладені з метою поставки товару у 2018 році, без укладення нового договору поставки, з використанням договору від 30.05.2017 № 140 укладеного між сторонами на 2017 рік.
КУолегія суддів зазначає, що бюджетне зобов`язання взяте за договором поставки товару від 30 травня 2017 року № 140 та додатковими угодами від 08 червня 2017року № 1, від 13 серпня 2017року № 4, від 31 жовтня 2017 року № 9, від 29 листопада 2017 року № 11 за 2017 рік повністю виконане сторонами договору у 2017 році, додаткова угода від 15 січня 2018 року № 11 укладена з метою поставки товару у 2018 році, без укладення нового договору поставки, з використанням договору від 30 травня 2017 року № 140, укладеного між сторонами на 2017 рік, всупереч змісту тендерної документації.
Проаналізувавши наведені обставини та докази, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що приймаючи попередження про неналежне виконання бюджетного законодавства та повертаючи без виконання подані позивачем документи, відповідач діяв у межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повній мір досліджено обставини справи на підставі яких суд прийшов до правильного висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а вимоги такими, в задоволенні яких слід відмовити.
Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень  та  у спосіб, що визначені  Конституцією  та  законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод  та  інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.                    
Згідно з п.1 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.                    
З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст.ст. 241, 242, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
           
Апеляційну скаргу Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради - залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2020 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, проте на неї може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ст. 329 КАС України.

Головуючий суддя:                                                                      Л.О. Костюк           

Судді:                                                                                          Н.П. Бужак,

                                                                                                    М.І. Кобаль