УХВАЛА

09 вересня 2020 року  
Київ
справа №560/1441/20
адміністративне провадження №К/9901/21696/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Желєзного І.В.,
суддів: Шарапи В.М.,  Рибачука А.І., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 
на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11.08.2020 
у справі № 560/1441/20 
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області 
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,
у с т а н о в и в:
ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просив:
визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, яка полягає у неперерахунку невірно обчисленого розміру пенсії при її призначенні з підстав надання пенсіонером нових документів та невиплаті пенсії ОСОБА_1 з 19.07.2016 в розмірі, який обчислений з грошового забезпечення з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, індексації в розмірах зазначених у довідці військової частини НОМЕР_1 від 07.08.2019 № 116/90 протиправними.
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з 19.07.2016 перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію в розмірі який обчислено з грошового забезпечення з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, індексації в розмірах зазначених у довідці військової частини НОМЕР_1 від 07.08.2019 № 116/90, здійснити виплату суми перерахунку однією сумою, починаючи з 19.07.2016 з нарахуванням і виплатою компенсації втрати частини доходу з 19.07.2016 без використання при таких виплатах постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 № 649.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 27.04.2020 позов задоволено частково: Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії позивача за заявою від 19   серпня   2019   року та довідкою Військової частини НОМЕР_1 від 07.08.2019 № 116/90. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити з 19 липня 2016 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Військової частини НОМЕР_1 від 07.08.2019 № 116/90 із включенням до складу (розміру) грошового забезпечення, з якого призначається (обчислюється) пенсія, щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржене рішення та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22.07.2020 відкрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 27.04.2020.
Надалі Сьомий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 11.08.2020 зупинив апеляційне провадження у справі № 560/1441/20 до набрання законної сили судовим рішенням Великої Палати Верховного Суду у справі № 510/1286/16-а.
Не погодившись з такою ухвалою суду апеляційної інстанції, ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11.08.2020, а справу скерувати для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.
Дослідивши зміст касаційної скарги ОСОБА_1 , колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для відкриття касаційного провадження.
Приписами пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України передбачено, що однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках – на касаційне оскарження судового рішення.
Цей принцип конкретизований у положеннях частини першої статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом – КАС України, у редакції, чинній з 08.02.2020) й частини першої статті 328 КАС України, згідно з якими учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках – на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до частини третьої статті 328 КАС України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо вони не погоджуються, зокрема, з ухвалою суду апеляційної інстанції про зупинення провадження у справі, можуть реалізувати право на її оскарження у касаційному порядку.
За змістом абзацу другого пункту 4 частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Заявник на обґрунтування вимог касаційної скарги покликається на те, що суд апеляційної інстанції під час ухвалення оскарженого судового рішення порушив норми процесуального права, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про наявність підстав для зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням Великої Палати Верховного Суду у справі № 510/1286/16-а.
За вимогами частини третьої статті 334 КАС України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються, з-поміж іншого, підстава (підстави) відкриття касаційного провадження.
Аналіз аргументів касаційної скарги в їхньому логічному взаємозв`язку з висвітленими в судовому рішенні суду апеляційної інстанції обставинами справи вказує на наявність у цій ситуації обставин, наведених у абзаці другому пункту 4 частини четвертої статті 328 КАС України, які є підставою для відкриття касаційного провадження.
Отже, Верховний Суд дійшов висновку, що підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження у цій справі немає.
З огляду на наведене колегія суддів вважає, що слід відкрити касаційне провадження за поданою касаційною скаргою на підставі абзацу другого пункту 4 частини четвертої статті   328 КАС України.
Керуючись положеннями абзацу другого пункту 4 частини четвертої статті 328 КАС України, Верховний Суд
у х в а л и в:
1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11.08.2020 у справі № 560/1441/20.
2. Витребувати з Сьомого апеляційного адміністративного суду справу № 560/1441/20.
3. Надіслати особам, які беруть участь у справі, копії ухвали про відкриття касаційного провадження разом з копією касаційної скарги.
4. Установити десятиденний строк з моменту отримання учасниками справи цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу. Роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та долучених до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач                                                                                І.В. Желєзний
Судді:                                                                                                    А.І. Рибачук
                                                                                                                В.М. Шарапа