ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2020 року 
м. Київ
справа № 2-а-2106/11
провадження № К/9901/12668/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Смоковича М. І.,
суддів: Данилевич Н. А.., Шевцової Н. В.
розглянув у порядку письмового провадження в касаційній інстанції справу
за позовом  ОСОБА_1 до Бершадського відділу поліції Головного управління національної поліції України у Вінницькій області в особі Піщанського відділення поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та її закриття, провадження по якій відкрито
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 4 березня 2020 року, постановлену у складі колегії суддів: Кузьмишина В. М. (доповідач), Сушка О. О., Боровицького О. А.
І. Обставини справи
1. У серпні 2011 року ОСОБА_1 (надалі також позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з указаним позовом, у якому просив скасувати постанову дільничного інспектора Піщанського РВ ГУ МВС України у Вінницькій області старшого лейтенанта міліції Тімофєєва Сергія Валентиновича від 20 серпня 2011 року про притягнення до адміністративної відповідальності аз частиною другою статті 178 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
2. Піщанський районний суд Вінницької області постановою від 8 вересня 2011 року позовні вимоги ОСОБА_1 у частині скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення від 20 серпня 2011 року задовольнив частково: постанову в справі про адміністративне правопорушення від 20 серпня 2011 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 178 Кодексу України про адміністративні правопорушення, змінив, і звільнив його від адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 51 гривні за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення та обмежився усним зауваженням.
3. 15 січня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції із заявою про перегляд згаданої постанови від 8 вересня 2011 року за виключними обставинами.
4. Піщанський районний суд Вінницької області ухвалою від 6 лютого 2018    року заяву ОСОБА_1 про перегляд постанови суду від 8 вересня 2011 року за виключними обставинами повернув заявникові без розгляду.
5. Копію вказаної ухвали направлено позивачеві 7 лютого 2018 року та отримано ним 9 лютого 2018 року.
6. Не погоджуючись із цією ухвалою, позивач 6 квітня 2018 року оскаржив її в апеляційному порядку.
7. В обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження згаданого судового рішення від 8 вересня 2011 року, позивач зауважував, що ухвала суду першої інстанції від 21 березня 2018 року про відмову у виправленні описки є невід`ємною частиною оскаржуваної ухвали суду від 6 лютого 2018 року, а тому пропущений строк на оскарження ухвали судді від 6 лютого 2018 року має бути поновлений апеляційним судом, як пропущений з поважних причин.
8. Апеляційна скарга розглядалась неодноразово.
9. Сьомий апеляційний адміністративний суд ухвалами від 30 січня 2020 року:
- відмовив у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Піщанського районного суду Вінницької області від 6 лютого 2018 року;
- визнав неповажними причини пропуску ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження ухвали Піщанського районного суду Вінницької області від 6 лютого 2018 року;
- залишив без руху апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Піщанського районного суду Вінницької області від 6 лютого 2018 року.
10. Ухвалюючи такі рішення, апеляційний суд виходив із відсутності підстав для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, оскільки перегляд заяви про виправлення описки, а саме провадження та ухвала Піщанського районного суду Вінницької області від 21 березня 2018 року в жодному разі не позбавляли права позивача на оскарження ухвали Піщанського районного суду Вінницької області від 6 лютого 2018 року.
11. У заяві, поданій на виконання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, позивач додатково зазначив, що має місце серйозна судова помилка, а саме ухвалення оскаржуваного рішення суду першої інстанції неповноважним складом суду, про що позивачеві стало відомо лише 12 квітня 2018 року.
12. Ухвалою від 4 березня 2020 року Сьомий апеляційний адміністративний суд відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Піщанського районного суду Вінницької області від 6 лютого 2018 року.
13. Таке своє рішення суд апеляційної інстанції мотивував тим, що наведені апелянтом причини пропуску строку на апеляційне оскарження, не є обставинами, що перешкоджали своєчасному вчиненню процесуальних дій.
ІІ. Провадження в суді касаційної інстанції
14. Позивач, уважаючи ухвалу суду апеляційної інстанції від 4 березня 2020 року про відмову у відкритті апеляційного провадження постановленою з порушенням вимог процесуального закону, подав касаційну скаргу. Аргументи скарги зводяться до помилковості висновку апеляційного суду про відсутність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження. Також автор покликається на порушення з боку суду апеляційної інстанції вимог процесуального закону в аспекті залишення апеляційної скарги без руху одноособово суддею-доповідачем.
15. У касаційній скарзі автор просить скасувати оскаржуване судове рішення та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.
16. Верховний Суд ухвалою від 27 травня 2020 року відкрив касаційне провадження з підстав, передбачених частиною третьою, абзацом другим частини четвертої статті 328 КАС України.
17. Відзивів на касаційну скаргу не надійшло.
ІІІ. Нормативне регулювання
18. Завданням адміністративного судочинства в силу частини першої статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
19. Відповідно до частин першої, другої статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
20. Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи. Цим конституційним положенням кореспондують норми статті 14 Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» і статті 13 КАС України.
21. Згідно з частиною першою статті 293 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
22. Стаття 295 КАС України визначає, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:
1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;
2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.
23. За правилами частини третьої статті 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.
24. Суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними (пункт 4 частини першої статті 299 КАС України).
ІV. Оцінка Верховного Суду
25. Як уже зазначено, копію ухвали Піщанського районного суду Вінницької області від 6 лютого 2018    року позивач отримав 9 лютого 2018 року, а з апеляційною скаргою звернувся 6 квітня 2018 року, тобто з істотним пропуском строку на апеляційне оскарження.
26. Верховний Суд наголошує на тому, що підставою для поновлення пропущеного процесуального строку можуть бути лише об`єктивні, тобто такі, що сталися за незалежних від волі особи, обставини, підтверджені належними, допустимими та достатніми у своїй сукупності доказами.
27. Суд апеляційної інстанції правильно зазначив, що аргументи позивача щодо поважності причин пропуску ним строку на апеляційне оскарження не містять доводів, які би свідчили про наявність об`єктивних причин пропуску вказаного строку.
28. Разом із цим, на переконання Верховного Суду, в даному випадку обставини щодо звернення позивача із заявою про виправлення описок та її розгляд у суді першої інстанції жодним чином не перешкоджали позивачеві вчасно звернутись із апеляційною скаргою та, відповідно, давати підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження.
29. Отже, апеляційний суд дійшов правильного висновку про відсутність підстав визнавати поважними причини пропуску апелянтом строку на апеляційне оскарження та необхідність відмовити у відкритті апеляційного провадження.
30. До того ж, суд касаційної інстанції відхиляє аргументи автора касаційної скарги щодо необхідності вирішення питання про залишення апеляційної скарги без руху колегією суддів суду апеляційної інстанції як такі, що не ґрунтуються на вимогах закону, адже в силу приписів частини п`ятої статті 298 КАС України питання про залишення апеляційної скарги без руху вирішує саме суддя-доповідач.
31. За таких обставин Верховний Суд констатує, що оскаржуване судове рішення ґрунтуються на правильно встановлених фактичних обставинах справи, яким надана належна юридична оцінка із дотримання норм процесуального права.
32. Таким чином, зважаючи на приписи статті 350 КАС України, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
V. Судові витрати 
33. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати не розподіляються.
Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Залишити без задоволення касаційну скаргу ОСОБА_1 .
2. Залишити без змін ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 4 березня 2020 року у справі № 2-а-2106/11 за позовом ОСОБА_1 до Бершадського відділу поліції Головного управління національної поліції України у Вінницькій області в особі Піщанського відділення поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та її закриття.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не може бути оскаржена.

Головуючий                                                                                          М. І. Смокович 

Судді                                                                                                    Н. А. Данилевич

                                                                                                    Н. В. Шевцова