ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
                                                                               Справа № 681/666/20
Провадження № 22-ц/4820/1225/20
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

23 липня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі
 
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
Янчук Т.О. (суддя-доповідач),
 
Купельського А.В., Ярмолюка О.І.,
 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою заступника прокурора Хмельницької області на ухвалу Полонського районного суду Хмельницької області від 04 червня 2020 року (суддя – Горгулько Н.А.) за позовом заступника прокурора Хмельницької області в інтересах держави в особі Полонської міської ради до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_1 про визнання недійсним наказу,
в с т а н о в и в :
У травні 2020 року заступник прокурора Хмельницької області (далі – Прокурор) звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Полонської міської ради Хмельницької області до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_1 про визнання недійсним наказу про надання земельної ділянки у власність.
Позов мотивовано тим, що наказом Держгеокадастру від 24 січня 2020 року №22-1424-СГ затверджено проект землеустрою та передано у приватну власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2 га (кадастровий номер 6823683500:05:005:0034), розташовану за межами населених пунктів Кустовецької сільської ради Полонського району Хмельницької області та призначену для ведення особистого селянського господарства. Разом з тим, наказом ГУ Держгеокадастру в Хмельницькій області від 05 січня 2018 року №22-203-СГ надав дозвіл Кустовецькій сільській раді Полонського району Хмельницької області на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, в межах якої знаходиться спірна земельна ділянка, у комунальну власність для створення громадського пасовища. Оскільки обов`язковою умовою прийняття рішення про передачу земельної ділянки у власність є відсутність попереднього надання відповідного дозволу на відведення цієї ж земельної ділянки іншим юридичним і фізичним особам, то оспорюваний наказ не відповідає вимогам закону та перешкоджає Раді завершити процедуру відведення земельної ділянки для громадських потреб.
Посилаючись на наведене, Прокурор просив суд визнати недійсним наказ Держгеокадастру від 24 січня 2020 року №22-1424-СГ про надання земельної ділянки у власність ОСОБА_1 .
Ухвалою Полонського районного суду Хмельницької області від 04 червня 2020 року позовну заяву повернуто позивачеві на підставі п.1 ч.4 ст.185 ЦПК України.
Ухвала суду мотивована тим, що лише керівник регіональної прокуратури, в даному випадку прокурор Хмельницької області, може представляти прокуратуру в суді та подавати позов за своїм підписом. Оскільки позовна заява підписана неуповноваженою особою, то її не може бути прийнято судом.
В апеляційній скарзі заступник прокурора Хмельницької області, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідно до закону право подання позовної заяви в порядку представництва інтересів держави надається, зокрема, керівникам обласних та окружних прокуратур, їх першим заступникам та заступникам, а тому Прокурор наділений повноваженнями на підписання позовної заяви у справі. Суд першої інстанції не врахував норми чинного законодавства та дійшов помилкового висновку про неприйнятність позову Прокурора.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 ч.1 ст.353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Судом встановлено, що у травні 2020 року заступник прокурора Хмельницької області – Гриценко С.М. звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Полонської міської ради Хмельницької області до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_1 про визнання недійсним наказу про надання земельної ділянки у власність.
Позовну заяву подано до суду в порядку здійснення представництва інтересів держави в суді за підписом Прокурора.
Відповідно до ст.131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює, в тому числі, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Законом України «Про прокуратуру» визначено правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України.
За змістом ст.1 Закону України «Про прокуратуру» прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави.
В силу ч.ч. 1, 2 ст. 10 Закону України «Про прокуратуру» у системі прокуратури України діють обласні прокуратури, до яких належать прокуратури областей, прокуратура Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, Київська міська прокуратура. Обласну прокуратуру очолює керівник обласної прокуратури, керівник прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, керівник Київської міської прокуратури, який має першого заступника та не більше трьох заступників.
Статтею 11 Закону України «Про прокуратуру» встановлено повноваження керівника обласної прокуратури, до яких, зокрема, належить представництво обласної прокуратури у зносинах з органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, особами, підприємствами, установами та організаціями. У разі відсутності керівника обласної прокуратури його повноваження здійснює перший заступник керівника обласної прокуратури, а в разі його відсутності – один із заступників керівника обласної прокуратури.
Як передбачено ч.2 ст.15 Закону України «Про прокуратуру» прокурори в Україні мають єдиний статус незалежно від місця прокуратури в системі прокуратури України чи адміністративної посади, яку прокурор обіймає у прокуратурі.
Згідно з ч.ч.1, 3, 6 (п.1) ст.23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Під час здійснення представництва інтересів громадянина або держави у суді прокурор має право в порядку, передбаченому процесуальним законом та законом, що регулює виконавче провадження звертатися до суду з позовом (заявою, поданням).
Із положень ч.1 ст.24 Закону України «Про прокуратуру» слідує, що право подання позовної заяви (заяви, подання) в порядку цивільного, адміністративного, господарського судочинства надається Генеральному прокурору, його першому заступнику та заступникам, керівникам обласних та окружних прокуратур, їх першим заступникам та заступникам, прокурорам Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.
Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.
Аналіз указаних правових норм дає підстави для висновку, що на прокуратуру України покладається функція представництва інтересів держави в суді, реалізація якої здійснюється через систему органів прокуратури в порядку вчинення процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави.
Під час здійснення представництва інтересів держави в суді прокурор має право звертатися до суду з позовом, а саме підписувати та пред`являти цей позов до розгляду.
Заступник керівника обласної прокуратури наділений правом подання позовної заяви на виконання прокуратурою функцій щодо представництва інтересів держави в суді у порядку, передбаченому ст. 56 ЦПК України.
Разом із тим, у відносинах прокуратури області як юридичної особи з органами державної влади та місцевого самоврядування, особами, підприємствами, установами та організаціями, у тому числі якщо прокуратура області виступає самостійним позивачем у справі, її інтереси може представляти лише керівник, а у його відсутність – заступник керівника.
З матеріалів справи вбачається, що прокуратурою заявлено позов до Держгеокадастру та ОСОБА_1 у порядку здійснення представництва інтересів держави в суді.
Отже, заступник прокурора Хмельницької області – С.М. Гриценко наділений повноваженнями на підписання такої позовної заяви та подання її до суду.
Суд першої інстанції не застосував закон (ст.ст. 23, 24 Закону України від 14 жовтня 2014 року №1697-VІІ «Про прокуратуру» (далі – Закон №1697-VІІ)), який підлягав застосуванню, неправильно витлумачив норми ст. 11 Закон №1697-VІІ і не дотримався приписів ст. 56 ЦПК України. 
Виходячи з наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, у зв`язку з чим підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 374, 379, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд – 
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу заступника прокурора Хмельницької області задовольнити.
Ухвалу Полонського районного суду Хмельницької області від 04 червня 2020 рокускасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді:                                                                        Т.О. Янчук

       А.В. Купельський

       О.І. Ярмолюк