Ухвала
 
21 серпня 2020 року
м. Київ
справа № 469/136/19
провадження № 51 - 3697 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                       ОСОБА_1 ,
суддів                                   ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Миколаївського апеляційного суду від 07 травня 2020 року щодо нього,  
встановив:
У касаційній скарзі засуджений порушив питання про перегляд вказаного судового рішення в касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що її подано без додержання приписів п. 4, 5 ч. 2 зазначеної статті.
Так, у касаційній скарзі, зокрема, зазначаються: вимоги особи, яка подає касаційну скаргу до суду касаційної інстанції; обґрунтування цих вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Проте вказаних приписів закону засуджений ОСОБА_4 належним чином не виконав.
У касаційній скарзі не зазначено у чому полягає незаконність оскаржуваного судового рішення, відсутнє обґрунтування необхідності його скасування на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК. 
Так, відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст.412 КПК); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність(ст. 413 КПК); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст.414 КПК).
Отже, посилаючись на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК, що є підставою для зміни чи скасування таких рішень, а також належним чином обґрунтувати свої доводи, з урахуванням положень ст. 412-414 цього Кодексу
Відсутність у скарзі належного обґрунтування з огляду на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Також вимога засудженого до суду касаційної інстанції не узгоджується з положеннями ст. 436 КПК, якою визначено повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги, оскільки скасування вироку апеляційного суду та залишення в силі вироку місцевого суду вищевказаною статтею не передбачено.
Відсутність у касаційній скарзі чітко сформульованих вимог позбавляє можливості встановити дійсну позицію засудженого щодо результатів касаційного розгляду.
За таких обставин на підставі ч. 1 ст. 429 КПК колегія суддів вважає за необхідне залишити без руху касаційну скаргу, надавши засудженому ОСОБА_4 строк для усунення недоліків.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Миколаївського апеляційного суду від 07 травня 2020 року щодо нього залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів із дня отримання копії ухвали.
Роз`яснити, що касаційна скарга повертається в разі, якщо особа в установлений строк не усунула недоліків касаційної скарги, залишеної без руху.
Ухвала єостаточною та оскарженню не підлягає.
 
Судді:

ОСОБА_5                                        ОСОБА_2                                     ОСОБА_3