ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/6991/17  Номер провадження 22-ц/814/776/20	Головуючий у 1-й інстанції Тімошенко Н. В.  Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2020 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого судді: Кузнєцової О.Ю. 
суддів: Гальонкіна С.А., Хіль Л.М.
секретар: Мисечко А.І.

імена (найменування) сторін:
позивач за первісним позовом:  ОСОБА_1 
відповідачі за первісним позовом: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 
позивачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 
відповідачі:  ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Полтавське бюро технічної інвентаризації, територіальна громада в особі виконавчого комітету Полтавської міської ради

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу  ОСОБА_5 
на рішення Октябрського районного суду м. Полтави, ухвалене 04 листопада 2019 року у складі судді Тімошенко Н.В.
по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи Госпрозрахункова житлова-експлуатаційна дільниця № 11, Відділення ГІРФО Октябрського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області, про виселення з квартири,
позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Полтавського бюро технічної інвентаризації, територіальної громади в особі виконавчого комітету Полтавської міської ради, треті особи Приватний нотаріус Сокирченко Таміла Павлівна, Приватний нотаріус Фастовець Ірина Вікторівна, про визнання довіреності та договору купівлі-продажу недійсним, повернення сторін у первісний стан та відшкодування моральної шкоди, 
позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі-продажу, припинення права власності на квартиру, визнання права власності на квартиру, відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :
У січні 2007 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та просила визнати ОСОБА_6 таким, що втратив право користування квартирою  АДРЕСА_1 , а ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та їх неповнолітніх дітей – виселити з вказаного житлового приміщення.
В обґрунтування позовних вимог вказувала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 червня 2005 року вона придбала квартиру АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу, який зареєстрований в Полтавському БТІ. Однак у квартирі зареєстрований колишній власник вказаної квартири – ОСОБА_6 та тимчасові мешканці: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та їх неповнолітня дитина, які звільняти приміщення не бажають.
У жовтні 2007 року ОСОБА_6 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та просив визнати недійсним та скасувати договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Сикирченко Т.П., реєстровий номер 245, 10 червня 2005 року, між ОСОБА_4  та ОСОБА_1  та зняти з реєстрації в Полтавському бюро технічної інвентаризації; стягнути з відповідачів ОСОБА_5 ,  ОСОБА_1 ,  ОСОБА_4  на його користь моральну шкоду у розмірі 30 000 гривень солідарно; повернути сторони в первісний стан, визнавши за ним право власності на спадкову квартиру  АДРЕСА_1 . 
В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що він є власником квартири АДРЕСА_1 . 
У березні 2007 року він дізнався, що ОСОБА_4 на підставі довіреності від 28 квітня 2005 року здійснив продаж квартири ОСОБА_1 згідно договору купівлі-продажу від 10 червня 2005 року. Однак, він довіреностей на продаж своєї квартири не давав, суму продажу не визначав, гроші не отримував. 
Вказував, що згідно висновку експерта від 7 листопада 2005 року № 389 рукописний запис «доверенность мной прочитана» в довіреності ВСВ №611749 від 28 квітня 2005 року виконаний ОСОБА_5 . Згідно постанови Київського районного суду м. Полтави від 7 березня 2007 року встановлено, що квартира позивача продана за фальшивою довіреністю, яку підробив шахрайським шляхом ОСОБА_5 на ім`я свого знайомого ОСОБА_4 , який з метою збагачення використавши довіреність, незаконно продав квартиру позивача ОСОБА_1 
15 листопада 2007 року ОСОБА_6 подав до суду позовну заяву, де відповідачами, окрім вищезазначених, залучив Полтавське БТІ та Територіальну громаду м. Полтави в особі виконкому Полтавської міськради, та доповнив свої вимоги вимогою про визнання недійсною довіреності від 28 квітня 2005 року.
У вересні 2017 року ОСОБА_3 , ОСОБА_2 звернулись до суду із позовом до ОСОБА_1 та просили визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 вчинений від імені ОСОБА_6 ОСОБА_4 та ОСОБА_1 10 червня 2005 року, який посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Сокирченко Т.П.; припинити право власності на вказану квартиру за ОСОБА_1 ; визнати за ними право власності в порядку спадкування після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 на квартиру у рівних частках по Ѕ частині кожного (т. 4 а.с. 7-10).
Ухвалою суду від 12 березня 2018 року до участі у справі залучені правонаступники ОСОБА_6 - ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у зв`язку з його смертю 03 травня 2011 року.
19 квітня 2018 року  ОСОБА_3 та ОСОБА_2 надали суду заяву про зміну позовних вимог, відповідно до якої просили: визнати недійсним договір купівлі - продажу квартири АДРЕСА_1 вчинений від імені ОСОБА_6 ОСОБА_4 та ОСОБА_1 10 червня 2005 року, який посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Сокирченко Т. П. за реєстром № 245; припинити право власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 , яка складається з: 1- коридор пл. 6,8 м2, 2 шафа пл. 0,4 м2, 3- шафа пл. 0,4 м2. 4- кімната пл. 12.6 м2. 5-кімната пл. 15,5 м2. 6 - кухня пл. 7,3 м2, 7 - туалет пл. 1,3 м2, 8- ванна пл. 2,7 м2, 9, лоджія І пл. 2,8 м2, балкон пл.. 0,8 м2, загальна площа квартири – 50,6 м2, житлова - 28,1 м2; визнати право власності в порядку спадкування після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 на вказану квартиру у рівних частках по Ѕ частині за кожним; стягнути на їх користь моральну шкоду у розмірі 30000 грн. солідарно з ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_1 
Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 04 листопада 2019 року позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу недійсним, припинення права власності, визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, стягнення моральної шкоди, - задоволено частково.
Визнано недійсним договір купівлі - продажу квартири АДРЕСА_1 , вчинений від імені ОСОБА_6 ОСОБА_4 та ОСОБА_1 10 червня 2005 року, який посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Сокирченко Т. П. за № 245.
Припинено право власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 .
Визнано право власності в порядку спадкування після померлого ОСОБА_6 на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у рівних частках по Ѕ частині кожного.
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення моральної шкоди – відмовлено.
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виселення – відмовлено.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Додатковим рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 27 травня 2020 року позов ОСОБА_3 , ОСОБА_2 до  ОСОБА_1 ,  ОСОБА_4 ,  ОСОБА_5   про визнання правочину недійсним, повернення сторін у первісний стан, визнання права власності та стягнення моральної шкоди - задоволено частково. 
Визнано недійсною довіреність ВСВ № 611749, посвідчену 28 квітня 2005 року приватним нотаріусом Фастовець І.В., зареєстровану в реєстрі за № 164, видану ОСОБА_6 на ім`я ОСОБА_4 . 
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Не погодившись із рішенням місцевого суду, його в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_5 , просив скасувати його в частині позовних вимог  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу, припинення права власності на квартиру, визнання права власності на квартиру, відшкодування моральної шкоди, та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні їх позовних вимог та про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про виселення. Посилався на порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права.
Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення місцевого суду повною мірою відповідає вказаним вимогам.
Як встановлено місцевим судом та вбачається з матеріалів справи, на підставі свідоцтва про право власності на житло від 13 квітня 1993 року за № 4922, виданого відділом приватизації житла м. Полтави ОСОБА_8 та ОСОБА_9 належала на праві спільної сумісної власності квартира АДРЕСА_1 .
Зазначене житлове приміщення складається з: 1- коридор пл. 6,8 м2, 2 шафа пл. 0,4 м2, 3- шафа пл. 0,4 м2. 4- кімната пл. 12.6 м2. 5-кімната пл. 15,5 м2. 6 - кухня пл. 7,3 м2, 7 - туалет пл. 1,3 м2, 8- ванна пл. 2,7 м2, 9, лоджія І пл. 2,8 м2, балкон пл. 0,8 м2. Загальна площа квартири - 50,6 м2, житлова - 28,1 м2.
ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .
ОСОБА_9 10 квітня 2002 року склала заповіт на усе належне їй майно (квартиру АДРЕСА_1 ) на користь свого сина ОСОБА_6 
ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_9 померла. 
Відповідно до витягу з домової книги та довідкою № 13991 на час смерті ОСОБА_9 ОСОБА_6 був зареєстрований та проживав у квартирі АДРЕСА_1 , а отже згідно з вимогами ч. 1 ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року, який діяв на той час прийняв спадщину шляхом фактичного вступу у володіння спадковим майном. 
10 червня 2005 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Сокирченко Т.П. було посвідчено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 між ОСОБА_4 , який діяв за довіреністю від 28.04.2005 року, реєстр № 164, від імені ОСОБА_6 , та ОСОБА_1 .
На підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Фастовець Іриною Вікторівною 28.04.2005 року, зареєстрованої в реєстрі за № 155, виданої ОСОБА_6 на ім`я ОСОБА_4 , 19.05.2005 року ОСОБА_4 звернувся до Октябрського районного суду м. Полтави з позовом про продовження ОСОБА_6 строку для прийняття спадщини після смерті батьків та визнання права власності за ним на квартиру АДРЕСА_1 .
Рішенням суду від 25.05.2005 року вказаний позов задоволений: продовжено строк для прийняття спадщини та визнано права власності за ОСОБА_6 на квартиру АДРЕСА_1 .
Ухвалою суду від 07.11.2007 року вказане рішення судом скасоване у результаті перегляду його у зв`язку з нововиявленими обставинами з підстав того, що рукописний запис у довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Фастовець І.В. 28.04.2005 року, зареєстрованої в реєстрі за № 155, виданої ОСОБА_6 на ім`я ОСОБА_4 , «доверенность мной прочина» виконаний ОСОБА_5 
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 помер.
На підставці заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Руденко Н.Ю. 11 грудня 2007 року за реєстровим № 2833 ОСОБА_6 заповідав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1 .
Вироком Київського районного суду м. Полтави від 25.05.2012 року у кримінальній справі № 05210534 ОСОБА_5 визнано винним у вчинені злочинів, зокрема у заволодінні шахрайським шляхом квартирою АДРЕСА_1 . Відносно ОСОБА_4 справа стосовно шахрайських дій у заволодінні квартирою АДРЕСА_1 була закрита за його клопотанням на підставі ст. 49 КК України. 
Згідно висновку експерта від 07.11.2005 року № 388, який міститься у матеріалах вказаної кримінальної справи, підпис в довіреності ВСВ № 611748 від 28.04.2005 року виконаний не ОСОБА_6 , а іншою особою; підпис в довіреності ВСВ № 611749 від 28.04.2005 року виконаний не ОСОБА_6 , а іншою особою; підпис на сторінці 27 під номером нотаріальної дії 155 в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій приватного нотаріуса Святецької (Фастовець) І. В. виконаний не ОСОБА_6 , а іншою особою; підпис на сторінці 29 під номером нотаріальної дії 164 в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій приватного нотаріуса Фастовець І. В. виконаний не ОСОБА_6 , а іншою особою за умов відсутності іншого варіанту підпису.
Відповідно до пункту 2 частини другої статті 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання правочину недійсним.
Згідно зі статтею 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Як вольова дія, правочин являє собою поєднання волі та волевиявлення. Воля сторін полягає в їхній згоді взяти на себе певні обов`язки, вона повинна бути взаємною, двосторонньою і спрямованою на досягнення певної мети.
Частиною першою статті 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Згідно з частиною третьою статті 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Місцевий суд, ухвалюючи оскаржуване рішення, належним чином врахував, що ОСОБА_6 не здійснював волевиявлення на видачу спірної довіреності та укладення спірного договору купівлі-продажу, що виключає дійсність таких правочинів. 
Апелянт не заперечує проти встановлених судом фактів, проте вважає, що висновок експерта від 07.11.2005 року № 388 не може бути взятий судом до уваги, оскільки експертом досліджувався примірник спірної довіреності, що перебував у нотаріальній справі. 
Відповідно до п. 2 Глави 1 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, письмові правочини, що посвідчуються нотаріально, виготовляються нотаріусом не менше ніж у двох примірниках, один з яких залишається у матеріалах нотаріальної справи. Усі примірники підписуються учасниками правочину та мають силу оригіналу, у тому числі примірник, який зберігається у справах нотаріуса. Посвідчувальний напис вчинюється на всіх примірниках правочину.
Отже, оригінал довіреності та примірник, який залишається у матеріалах нотаріальної справи, мають рівну юридичну силу та ідентичний зміст. Відсутність підпису довірителя в одному з примірників свідчить про відсутність вільного волевиявлення на вчинення такого правочину.
Посилання апелянта на розписку ОСОБА_6 про отримання коштів на підставі спірного договору купівлі-продажу не є належним та допустимим доказом його вільного волевиявлення на укладення такого договору. 
Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Вільне волевиявлення ОСОБА_6 на укладення договору купівлі-продажу належної йому квартири може підтверджуватися виключно підписаною ним довіреністю або підписаним ним договором купівлі-продажу. Такі докази у матеріалах справи відсутні.
Оспорення апелянтом чинності заповіту, складеного 11 грудня 2007 року ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не заслуговує на увагу, оскільки вказаний заповіт в судовому порядку не визнавався недійсним та є чинним на час розгляду даної справи.
Доводи апелянта про те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не можуть бути залучені до участі у справі як правонаступники померлого ОСОБА_6 є безпідставними.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.
Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.
Враховуючи, що ОСОБА_6 заповів усе належне йому майно ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , що свідчить про те, що останні є його спадкоємцями та можуть виступати у правовідносини, що допускають правонаступництво та в яких перебував ОСОБА_6 на момент смерті, у якості його правонаступників.
Апелянт заперечує, що ОСОБА_6 успадкував квартиру АДРЕСА_1 після смерті своїх батьків, оскільки не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.
Такі доводи суперечать нормам чинного на час виникнення спадкових правовідносин законодавства.
Відповідно до ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.
Місцевим судом встановлено, що ОСОБА_6 постійно проживав у квартирі АДРЕСА_1 , у тому числі на момент смерті його матері, що свідчить про фактичний вступ його в управління й володіння спадковим майном, а отже і прийняття спадщини.
Доводи щодо пропуску позивачем строку позовної давності не заслуговують на увагу. 
Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. 
Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Враховуючи, що ОСОБА_6 звернувся до суду із позовом у жовтні 2007 року, відсутні підстави вважати, що строк позовної давності ним було пропущено, а отже цей строк не є пропущеним і для його правонаступників – ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .
Інших доводів, які б спростовували висновки місцевого суду або вказували на їх помилковість апелянтом наведено не було.
Виходячи з викладеного, судова колегія дійшла висновку про те, що судом першої інстанції з`ясовано всі обставини та надано їм належну правову оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення місцевого суду, судовою колегією не встановлено.
Керуючись ст. 367, ст. 374 ч. 1 п. 1, ст. 375, ст. 382 ЦПК України, - 

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_5  залишити без задоволення. 
Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 04 листопада 2019 року та додаткове рішення від 27 травня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий:                                                        О.Ю. Кузнєцова 
Судді                                                                        С.А. Гальонкін
                                                                       Л.М. Хіль