ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2020 року	Львів	Справа № 300/1298/19 пров. № 857/9813/19	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді:                                                 Гудима Л.Я.,
суддів:                                                                      Довгополова О.М., Судової-Хомюк Н.М.,
за участю секретаря судового засідання:             Гнідець Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31 липня 2019 року, головуючий суддя – Григорук О.Б., ухвалене о 16:23 год. у м. Івано-Франківську, повний текст якого складено 05.08.2019 року, у справі за адміністративним позовом Головного управління ДФС в Івано-Франківській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,-

                                                 В С Т А Н О В И В :

В червні 2019 року позивач – ГУ ДФС в Івано-Франківській області. звернулося в суд з позовом до ФОП ОСОБА_1 , в якому просило стягнути податковий борг в сумі 1 692 297,62 грн.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що за відповідачем рахується податковий борг перед бюджетом у розмірі 1 692 297,62 грн., який виник внаслідок несплати нарахованих контролюючим органом штрафних санкцій та пені за порушення розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності..
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31 липня 2019 року адміністративний позов задоволено; стягнуто з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) в дохід бюджету податковий борг в сумі 1 692 297 (один мільйон шістсот дев`яносто два двісті дев`яносто сім) грн. 62 коп.
Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку, яка, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, не надано належної правової оцінки наявним доказам, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.
Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що помилковість висновків суду виникла на підставі допущеної помилки позивачем при винесенні податкових повідомлень рішень, які слугували виникненню податкового боргу.
В судовому засіданні відповідач та його представник підтримали подану апеляційну скаргу, вважає оскаржене рішення суду незаконним та повністю підтримали доводи, зазначені у апеляційній скарзі.
Представник позивача заперечив проти апеляційної скарги, вважає оскаржене рішення суду законним та обґрунтованим та просив апеляційну скаргу залишити без задоволення.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідача та представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 з 11.08.2014 ІНФОРМАЦІЯ_1 як фізична особа-підприємець та взята на облік як платник податків Долинською об`єднаною ДПІ ГУ ДФС. 06.10.2017 року відповідач припинив підприємницьку діяльність за власним рішенням (а.с.29, 30).
Головним управлінням ДФС в Івано-Франківській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питань дотримання вимог валютного законодавства України при здійсненні зовнішньоекономічної діяльності та оподаткування у сфері зовнішньоекономічної діяльності за період з 11.08.2014 року по 31.05.2017 року. За наслідками проведеної перевірки Головним управлінням ДФС в Івано-Франківській області складено акт перевірки від 27.06.2017 року за №613/09-19-1304/3245007486, яким, серед іншого, встановлено порушення відповідачем статті 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" при проведенні розрахунків нерезидента компанія KАUFER "OlexHolz UG" (16515 Oranienburg.Rudollf-Grosse-Str. 12 GERMANY) Bank: Sparkasse BLZ 16050000 Kt. Nr. 1000900882 Geszhaftsfuhrerin: Roman Lysokon по контракту №1/2014 від 12.08.2014 року (прострочена дебіторська заборгованість в сумі 68044,05 EUR) та при проведенні розрахунків нерезидента FIRMA: KERIMBIR ORMAN URUNLERI, Туреччина, в особі директора Yilmaz BIRICTIR (Danci Mh.Audinpinar Cd. No: 131 Duzce, V.D:1770159837) по контракту №2 від 16.09.2014 року (прострочена дебіторська заборгованість в сумі 5391,36 доларів США), в результаті чого нараховано пеню, передбачену статтею 4 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" на загальну суму 1692667,62 гривень (а.с.15, 16).
Відповідно до розрахунку пені за порушення термінів розрахунків за зовнішньоекономічними операціями фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 розмір пені по контракту №2 з нерезидентом FIRMA: KERIMBIR ORMAN URUNLERI Yilmaz BIRICTIR становить 85013,96 грн.; кількість днів прострочки - 881 день.
Розмір пені по контракту №1/2014 з нерезидентом KАUFER "OlexHolz UG" Bank: Sparkasse BLZ 16050000 Kt. Nr. 1000900882 Geszhaftsfuhrerin: Roman Lysokon, становить 1607653,66 грн. Зокрема: платіжне доручення №2014/009834 - 895 днів прострочки, сума пені - 194191,65 грн.; платіжне доручення №2014/010418 - 881 день прострочки, сума пені - 203514,94 грн.; платіжне доручення №2014/012736 - 832 дні прострочки, сума пені - 275216,51 грн.; платіжне доручення №2015/000703 - 766 днів прострочки, сума пені - 266167,16 грн.; платіжне доручення №2015/000949 - 762 дні прострочки, сума пені - 247875,55 грн.; платіжне доручення №2015/003160 - 707 днів прострочки, сума пені - 133363,86 грн.; платіжне доручення №2015/008823 - 589 днів прострочки, сума пені - 287323,99 грн. (а.с.12-19).
У зв`язку із виявленими порушеннями валютного законодавства України при здійсненні зовнішньоекономічної діяльності та оподаткування у сфері зовнішньоекономічної діяльності, на підставі вказаного акту перевірки Головним управлінням ДФС в Івано-Франківській області прийнято податкове повідомлення-рішення №0020601306 від 12.07.2017 року, яким за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності зобов`язано відповідача сплатити штраф у розмірі 1692667,62 грн. (а.с.20).
Вказане повідомлення-рішення №0020601306 від 12.07.2017 року належним чином направлене та отримане відповідачем 15.07.2017 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.21).
Відповідно до інтегрованої картки платника податку відповідачем сплачено 710,00 грн. штрафу, визначеного податковим повідомленням-рішенням №0020601306 від 12.07.2017 року (а.с.27, 28).
Вказане податкове повідомлення-рішення за №0020601306 від 12.07.2017 року оскаржено фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України. За результатом розгляду скарги відповідача рішенням Державної фіскальної служби України від 21.09.2017 року №12442/Б/99-99-11-01-02-25 скарга платника залишена без задоволення, а податкове повідомлення-рішення залишено без змін (а.с.25, 26).
Головним управлінням ДФС в Івано-Франківській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ОСОБА_2 Антоніни Олександрівни з питань дотримання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 року по 06.10.2017 року, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 11.08.2014 року по 06.10.2017 року. За наслідками проведеної перевірки Головним управлінням ДФС в Івано-Франківській області складено акт перевірки від 24.10.2018 року за №1071/09-19-13-05/3245007486, яким, серед іншого, встановлено порушення відповідачем статті 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" при проведенні розрахунків нерезидента компанії KАUFER "OlexHolz UG" (16515 Oranienburg. Rudollf-Grosse-Str. 12 GERMANY) по контракту №1/2014 від 12.08.2014 року, в результаті чого нараховано пеню, передбачену статтею 4 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" на загальну суму 2068,69 грн. (згідно акту попередньої перевірки від 27.06.2017 року за №613/09-19-13-06/3245007486 пеня донарахована в сумі неодержаної виручки) (а.с.43-58).
На підставі вказаного акту перевірки від 24.10.2018 року за №1071/09-19-13-05/3245007486 Головним управлінням ДФС в Івано-Франківській області прийнято податкове повідомлення-рішення №0020401305 від 07.11.2018 року, яким за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності зобов`язано відповідача сплатити штрафні санкції у розмірі 340,00 грн. Повідомлення-рішення №0020401305 від 07.11.2018 року вручене відповідачу, що підтверджується підписом відповідача на вказаному рішенні (а.с.22).
Керуючись пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України, контролюючим органом надіслано податкову вимогу форми "Ф" №10306-17 від 19.08.2017 року, яку відповідач отримав 30.08.2017 року, відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.11), проте сума заборгованості залишилась непогашеною.
Відповідно до довідки про суму податкового боргу за платежами ОСОБА_1 загальна сума боргу відповідача складає 1692297,62 грн., у тому числі штрафні санкції в розмірі 340,00 грн. та пеня в розмірі 1691957,62 грн. (а.с.10).
Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що на час розгляду справи податковий борг в сумі 1692297,62 грн. відповідачем в добровільному порядку не сплачений, відповідних доказів, які б підтверджували погашення такого боргу чи спростовували доводи позивача, відповідачем не надано.
Такі висновки суду першої інстанції частково відповідають фактичним обставинам справи, виходячи з наступного.
Відповідно до пункту 16.1.4 статті 16 Податковим кодексом України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Положенням пункту 38.1 статті 38 Податкового кодексу України передбачено, що виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.
Згідно пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
Відповідно до пункту 59.1. статті 59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Згідно пункту 59.5 даної статті Податкового кодексу України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Відповідно до пункту 14.1.175 статті 14 Податкового кодексу України, податковим боргом є сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Відповідно підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право визначати у порядку, встановленому цим Кодексом, суми податкових та грошових зобов`язань платників податків. Контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини (підпункт 20.1.18).
Контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (пункт 95.4. статті 95 Податкового кодексу України).
Пунктом 95.1 статті 95 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Пунктом 95.2 статті 95 Податкового Кодексу передбачено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
На момент подання адміністративного позову, відповідно до інтегрованої картки платника податку відповідачем сплачено 710,00 грн. штрафу, визначеного податковим повідомленням-рішенням №0020601306 від 12.07.2017 року, відтак залишок вказаного боргу становив 1691957,62 грн. (а.с.27, 28).
На підставі акта перевірки від 24.10.2018 року за №1071/09-19-13-05/3245007486 Головним управлінням ДФС в Івано-Франківській області прийнято податкове повідомлення-рішення №0020401305 від 07.11.2018 року, яким за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності зобов`язано відповідача сплатити штрафні санкції у розмірі 340,00 грн. Повідомлення-рішення №0020401305 від 07.11.2018 року вручене відповідачу, що підтверджується підписом відповідача на вказаному рішенні (а.с.22).
Матеріалами справи також підтверджено, що рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2019 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13 травня 2020 року, у справі №300/1770/19 визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення рішення форми «С» від 12 липня 2017 року №0020601306 в частині визначення пені за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД на суму 1690598,93 грн.
Таким чином, на даний момент за відповідачем рахується податковий борг в розмірі 1698,69 грн., який є узгодженим та підлягає стягненню за рішенням суду.
Факт сплати пені в розмірі 2068,69 грн за порушенням термінів розрахунків у сфері ЗЕД, на який посилається відповідач, матеріалами справи не підтверджено, та будь-які докази такої сплати відсутні.
З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення адміністративного позову про стягнення податкового боргу на суму 1698,69 грн.
В частині решти доводів апеляційної скарги колегія суддів враховує, що, оцінюючи наведені сторонами доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи, наведені сторонами, були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.
Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.
У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.
Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.
Інші зазначені в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом норм матеріального і процесуального права, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, через що судове рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового, яким адміністративний позов слід задовольнити частково.
Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

                                                    П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31 липня 2019 року у справі №300/1298/19 - скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) в дохід бюджету податковий борг в сумі 1698 (одна тисяча шістсот дев`яносто вісім) грн. 69 коп.
В задоволенні решти позову відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	Л. Я. Гудим 	
судді	 	О. М. Довгополов 	
 	 	Н. М. Судова-Хомюк  	
Повний текст постанови складено 10.07.2020 року.