Справа №  361/8914/19	 	 	 	     Головуючий у І інстанції Кічинська О.Ф.	
Провадження №  33/824/1566/2020	 	 	 	     Доповідач у 2 інстанції Дрига А.М.	

 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

19 червня 2020 року                                                                                              м. Київ
 
Київський апеляційний суд в складі судді Дриги А.М. за участю особи, провадження по справі щодо якої закрито ОСОБА_1 , його захисника адвоката Володарського В.Л., потерпілого ОСОБА_2 , його представника адвоката Левенцова В.В., експерта Гутника В.І., свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою     ОСОБА_1 на постанову судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 березня 2020 року, якою провадження в справі щодо
 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Княжичі Броварського району Київської області, громадянина України, такого, що не працює, зареєстрованого АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , -
 
про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.
 
В С Т А Н О В И В :
Відповідно до постанови суду, 30.11.2019 року, близько 12 години 30 хвилин ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Mercedes Benz Vito» н.з. НОМЕР_1 , на 23 км а/д М НОМЕР_2 95 Київ-Чернігів в Броварському районі Київської області, рухаючись в напрямку м. Києва, перед перестроюванням не переконався в безпечності свого маневру для інших учасників дорожнього руху, не надав дорогу автомобілю марки «Hyundai Elantra» н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку по смузі, на яку він мав намір перестроїтися, створив перешкоду для руху даному автомобілю, водій якого зіткнувся із задньою боковою частиною автомобіля марки «Mercedes Benz Vito» н.з. НОМЕР_1 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, транспортні засоби отримали механічні пошкодження, водії та інші учасники дорожнього руху не постраждали. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2. 3 Д, п. 10.1, п. 10.3 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
Постановою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 12.03.2020 року провадження в справі щодо ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.
Не погоджуючись з постановою судді, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та справу закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що постанова суду є незаконною, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Так, апелянт зазначає, що судом першої інстанції не враховано того, що саме водій автомобіля «Hyundai Elantra» змінив напрямок руху з першої смуги руху у другу, де сталося зіткнення. Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Також вважає, що водій ОСОБА_2 не є власником автомобіля «Hyundai Elantra», тому йому не було завдано матеріальної шкоди, а тому він не є потерпілим у даній справі. Зазначає, що пояснення свідка ОСОБА_4 є неналежними доказами, оскільки вона не слідкувала за дорожньою обстановкою та дані пояснення є її власним твердженням. Також вважає неналежними доказами пояснення свідка ОСОБА_5 , оскільки вони не відповідають обставинам справи. Зазначає, що висновок експерта є неналежним доказом.
В запереченнях, поданих до суду, представник потерпілого ОСОБА_2 адвокат Левенцов В.В. просив апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без зміни.
Заслухавши думки ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думки ОСОБА_2 та його представника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали адміністративного провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд  виходить з наступного.
Так, згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого ст. 124 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
З матеріалів справи вбачається, що суддя при розгляді справи дотримався вказаних вимог закону.
Посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_1 на незаконність постанови суду, є безпідставними, виходячи з наступного.
Висновок судді про доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за ознаками порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за обставин, викладених в постанові судді відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами і є обґрунтованим.
Незважаючи на невизнання своєї вини водієм ОСОБА_1 , його вина у вчиненні вказаного правопорушення  підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 362888 від 30.11.2019 року, в якому зафіксовано порушення водієм ОСОБА_1 вимог п.п. 2.3.Д, 10.1, 10.3 ПДР України, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди та зіткнення автомобілів «Mercedes Benz Vito» н.з. НОМЕР_1 та «Hyundai Elantra» н.з. НОМЕР_3 з отриманням пошкоджень вказаних автомобілів (а.с. 1); схемою дорожньо-транспортної пригоди від 30.11.2019 року, на якій зафіксовано місце розташування автомобілів після ДТП та напрямки їх руху (а.с. 4) поясненнями потерпілого      ОСОБА_2 (а.с. 3); фотографіями, доданими до матеріалів справи (а.с. 13-20), та іншими доказами.
Відповідно до п. 2.3.д ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.
Відповідно до п. 10.1 ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Відповідно до п. 10.3 ПДР України, у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися. За одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч.
Апеляційний суд вважає, що оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суддя вірно встановив фактичні обставини ДТП і дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 допустив порушення вимог п.п. 2.3д, 10.1, 10.3 ПДР України, які призвели до даної ДТП, оскільки водій ОСОБА_1 перед перестроюванням не переконався в безпечності свого маневру для інших учасників дорожнього руху, не надав дорогу автомобілю марки «Hyundai Elantra» н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку по смузі, на яку він мав намір перестроїтися, та створив перешкоду для руху даному автомобілю.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 підтвердив пояснення надані ним в суді першої інстанції про наступне, близько 12 години 30 хвилин 30.11.2019 року знаходився на передньому пасажирському сидінні автомобіля марки «Mercedes Benz Vito» н.з. НОМЕР_1 , яким керував знайомий ОСОБА_1 , позаду знаходилась ОСОБА_4 . Вони виїжджали з другорядної дороги на трасу М-01 для розвороту в напрямку с. Княжичі. Водій ввімкнув покажчик повороту, проїхав в смузі розгону майже 40% всього шляху до розвороту зі швидкістю приблизно 25 км/год, перестроївся в праву смугу дорожнього руху, в якій рухався зі швидкістю 40-50 км/год майже хвилину, покажчик повороту був ввімкнений, чув характерний звук, за цей час їх випередив автомобіль в лівій смузі, після чого водій розпочав перестроюватися в ліву смугу. Коли їх автомобіль частково знаходився в лівій смузі, почув позаду звук гальмування та через секунду відбулось зіткнення. Спочатку ОСОБА_1 визнавав свою вину, оскільки вважав, що автомобіль марки «Hyundai Elantra» н.з. НОМЕР_3 рухався в лівій смузі дорожнього руху, а коли дізнався, що він рухався в правій смузі, змінив свою думку.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 підтвердила пояснення про те, що близько 12 години 30 хвилин 30.11.2019 року знаходилась за переднім пасажирським сидінням автомобіля марки «Mercedes Benz Vito» н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 . Вони виїхали з АЗС «Окко» в напрямку м. Бровари, а далі виїхали на окружну дорогу для здійснення розвороту, за дорожньою обстановкою не слідкувала. Водій проїхав незначну відстань вперед, ввімкнув покажчик повороту, коли він розпочав перестроювання, почула звук гальмування і відбулось зіткнення з автомобілем марки «Hyundai Elantra» н.з. НОМЕР_3 . На передньому пасажирському сидінні знаходився ОСОБА_3 .
Експерт ОСОБА_6 в судовому засіданні також підтвердив пояснення, надані ним в суді першої інстанції про те, що з огляду на обсяг матеріалів справи про адміністративне правопорушення, пояснень учасників ДТП, пояснень свідків, механічних пошкоджень транспортних засобів, з урахуванням напрямку деформування їх деталій та частин, слідової інформації, зафіксованої на схемі ДТП, фотознімків, наявних в матеріалах справи, можна зробити висновок про механізм зіткнення автомобіля марки «Mercedes Benz Vito» н.з. НОМЕР_1 та автомобіля марки «Hyundai Elantra» н.з. НОМЕР_3 та механізм їх руху перед зіткненням. Відповідно до цього, автомобіль марки «Hyundai Elantra» н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 безпосередньо перед ДТП рухався у правій смузі у напрямку м. Києва, відповідно до наявної дорожньої обстановки, тобто небезпеки для руху, застосував екстрене гальмування та в ході руху у стані гальмування контактував правою боковою передньою частиною свого автомобіля з лівою задньою частиною автомобіля марки «Mercedes Benz Vito» н.з. НОМЕР_1 , який на той момент рухався під кутом до осьової лінії дороги і безпосередньо перед зіткненням виконував маневр перестроювання зі смуги гальмування у праву смугу і далі у ліву смугу дорожнього руху. Місце зіткнення автомобілів розташовується у межах лінії дорожньої розмітки, яка поділяє праву та ліву смуги дорожнього руху. В процесі контактування та взаємного наближення швидкість руху автомобіля марки «Hyundai Elantra» н.з. НОМЕР_3 значно перевищувала швидкість руху автомобіля марки «Mercedes Benz Vito» н.з. НОМЕР_1 . Після зіткнення автомобіль марки «Hyundai Elantra» н.з. НОМЕР_3 у стані гальмування перемістився у смугу гальмування, з положенням, яке зафіксоване на схемі ДТП та фотознімках, наявних в матеріалах справи. В свою чергу автомобіль марки «Mercedes Benz Vito» н.з. НОМЕР_1 незначно просунувся вперед та зупинився переважно в межах лівої смуги, правими колесами в межа правої смуги дорожнього руху. В даній дорожній обстановці, відповідно до вимог ПДР, водій автомобіля марки «Mercedes Benz Vito» н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 з технічної точки зору мав виконувати обсяг вимог п. 10.1, п. 10.3, п. 10.4, п. 10.8 ч. 2 ПДР, в свою чергу в даній дорожній обстановці водій автомобіля марки «Hyundai Elantra» н.з. НОМЕР_3       ОСОБА_2 з технічної точки зору з моменту виникнення небезпеки для руху у вигляді автомобіля марки «Mercedes Benz Vito» н.з. НОМЕР_1 , який виконував маневр перестроювання із смуги розгону, повинен був діяти у відповідності з вимогами п. 12.3 ПДР. В даній дорожній ситуації технічна можливість з боку водія ОСОБА_1 в уникненні ДТП полягала у виконані ним обсягу вимог п. 10.1, п. 10.3, п. 10.4, п. 10.8 ч. 2 ПДР, у даній дорожній обстановці він мав технічну можливість уникнути зіткнення. Водій автомобіля марки «Hyundai Elantra» н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_2 з огляду на зафіксовані сліди гальмування, швидкість руху, яка вказана, зокрема показами свідка ОСОБА_5 , 70 км/год, яка відповідає цим слідам гальмування і характеру механічних пошкоджень на автомобілях, з огляду на розташування цього сліду відносно місця зіткнення, вказує на те, що у даній дорожній обстановці ОСОБА_2 встиг лише привести в дію гальмівну систему керованого ним автомобіля, тобто зреагувати та привести в дію дану систему, що вказує на малий час виникнення небезпеки для його руху та відповідно вказує, що в даній дорожній обстановці він не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем марки «Mercedes Benz Vito» н.з. НОМЕР_1 шляхом застосування екстреного гальмування керованого ним автомобілем. Дана технічна можливість з огляду на характер руху автомобіля марки «Mercedes Benz Vito» н.з. НОМЕР_1 забезпечується гальмуванням автомобіля марки «Hyundai Elantra» н.з. НОМЕР_3 , інші види маневру у даній дорожній обстановці не розглядаються. Виходячи з обсягу матеріалів справи про адміністративне правопорушення, механізму ДТП, у даній дорожній обстановці рух автомобіля марки «Mercedes Benz Vito» н.з. НОМЕР_1 з технічної точки зору не узгоджується з обсягом вимог п. 10.1, п. 10.3, п. 10.4, п. 10.8 ч. 2 ПДР, що вказує на те, що дії водія ОСОБА_1 не відповідали цим вимогам, в свою чергу, з огляду на те, що у водія автомобіля марки «Hyundai Elantra» н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_2 відсутня технічна можливість уникнути зіткнення, в діях його не вбачається не відповідності вимогам ПДР, в тому числі      п. 12.3 ПДР, таким чином, в даній дорожній обстановці з технічної точки зору у причинному зв`язку з виникненням даної ДТП знаходяться дії водія ОСОБА_1 , які не відповідають обсягу вимог п. 10.1, п. 10.3, п. 10.4, п. 10.8 ч. 2 ПДР. Покази свідка ОСОБА_3 є неспроможними з технічної точки зору, з огляду на всі параметри руху та параметри взаємного зближення транспортних засобів, враховуючи, розмір ділянки дороги з місця виїзду на проїзну частину дороги в напрямку м. Києва до місця розвороту, яка дорівнює 150 м, відповідно до пояснень даного свідка, про те, що вони проїхали в смузі розгону 40% всього шляху до розвороту, а це 60 м, відповідно 150 м мінус 60 м, залишилось 90 м, а також з огляду на його дані про швидкість автомобіля марки «Mercedes Benz Vito» н.з. НОМЕР_4 /год в правій смузі та час, який вони рухались цією ж смугою -1 хвилина, можно зробити висновок, що за цей час при вказаній швидкості руху, автомобіль марки «Mercedes Benz Vito» н.з. НОМЕР_1 подалає відстань понад 660м, що значно перевищує відстань, що залишилась до місця розвороту- 90 м і відповідно до місця зіткнення транспортних засобів. Пояснення свідка ОСОБА_3 не можуть прийматися при автотехнічному дослідженні, оскільки їх застосування може призвести до отримання заздалегідь хибних висновків.
Посилання в апеляційній скарзі про те, що висновок експерта є неналежним доказом, є безпідставними та на думку апеляційного суду подані з метою уникнення        ОСОБА_1 адміністративної відповідальності.
Згідно ст. 256 КУпАП та вимог «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України за № 1376 від 06.11.2015 року та ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення поряд з іншим, повинно бути чітко зазначено місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, яка повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення зазначеним у статті КУпАП за якою складено протокол, а до протоколу повинні бути додані докази вчиненого правопорушення. При цьому суть адміністративного правопорушення має бути конкретною за змістом, викладеною з урахуванням суб`єктивних та об`єктивних ознак складу адміністративного правопорушення, передбачених ст.124 КУпАП.
Як вбачається з матеріалів справи, працівники поліції зазначених вимог дотрималися в повному обсязі.
Доводи ОСОБА_1 про те, що водій ОСОБА_2 не є власником автомобіля «Hyundai Elantra», тому йому не було завдано матеріальної шкоди, а тому він не є потерпілим у даній справі, є необґрунтованими, оскільки відповідно до ст. 269 КУпАП, потерпілим є особа, якій адміністративним правопорушенням заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду. Крім того ОСОБА_2 є учасником ДТП у даній справі.
Апеляційний суд вважає, що саме невиконання водієм ОСОБА_1 п.п. 2.3.д, 10.1 та 10.3 ПДР України знаходиться у прямому причинному зв`язку з ДТП та наслідками, що настали  у виді пошкодження транспортних засобів, саме водій ОСОБА_1 мав можливість уникнути зіткнення. 
Законним та обґрунтованим є також рішення суду щодо закриття провадження у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП. 
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, підстави для скасування постанови та закриття провадження за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення відсутні, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 березня 2020 року щодо ОСОБА_1 - залишити без зміни.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.
            
                   Суддя                                                                                         А.М. Дрига