УХВАЛА

16 липня 2020 року 
Київ
справа №826/5807/16
адміністративне провадження №К/9901/15758/20

судді-доповідача - Мартинюк Н.М.,
суддів - Шишова О.О., Яковенка М.М.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 грудня 2019 року і постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2020 року у справі №826/5807/16 за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства внутрішніх справ України, Управління патрульної служби Міністерства внутрішніх справ України у місті Києві про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства внутрішніх справ України, Управління патрульної служби Міністерства внутрішніх справ України у місті Києві про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.

Окружний адміністративний суд міста Києва своїм рішенням від 11 грудня 2019 року позов задовольнив частково:
- визнав протиправною бездіяльність Управління патрульної служби Міністерства внутрішніх справ України у місті Києві щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації за шістнадцять днів невикористаної відпустки під час звільнення;
- стягнув на користь ОСОБА_1 з Управління патрульної служби Міністерства внутрішніх справ України у місті Києві компенсацію за шістнадцять днів невикористаної відпустки в розмірі 3971,20 грн (три тисячі дев`ятсот сімдесят одна гривня двадцять копійок);
- стягнув на користь ОСОБА_1 з Управління патрульної служби Міністерства внутрішніх справ України у місті Києві середній заробіток за весь час затримки у виплаті компенсації за шістнадцять днів невикористаної відпустки по день фактичного розрахунку в розмірі 37130,72 грн (тридцять сім гривень сто тридцять гривень, сімдесят дві копійки).
У задоволенні решти позову відмовив.
Шостий апеляційний адміністративний суд постановою від 11 лютого 2020 року скасував рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 грудня 2019 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення грошового забезпечення за 2 місяці у зв`язку із звільненням за скороченням штатів та ухвалив в цій частині постанову наступного змісту:
- стягнув з Управління патрульної служби України у м. Києві на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за 2 місяці у зв`язку з звільненням за скороченням штату в розмірі 12 317,82 грн (без відрахування податків та зборів).
В решті рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 грудня 2019 року залишив без змін.
У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 грудня 2019 року і постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2020 року у справі №826/5807/16. Також скаржник просить поновити строк на касаційне оскарження.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам процесуального закону, Верховний Суд вважає за потрібне залишити її без руху.

Згідно статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - "КАС України") касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.

Постанова Шостого апеляційного адміністративного суду була ухвалена 11 лютого 2020 року. Разом з тим, скаржник подав касаційну скаргу 26 червня 2020 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження.

Водночас скаржник порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження. Зазначає, що копію постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2020 року отримав у суді першої інстанції 1 червня 2020 року. Однак на підтвердження вказаних обставин, скаржник не надає будь-яких доказів щодо не направлення судом апеляційної інстанції оскаржуваної постанови та отримання її особисто в суді першої інстанції.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судових рішень у касаційному порядку в строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин. Тобто, скаржник повинен надати Верховному Суду докази про не направлення судом апеляційної інстанції оскаржуваної постанови та про отримання ним цього судового рішення особисто.

За таких обставин, Верховний Суд вважає неповажними наведені скаржником підстави пропуску строку на касаційне оскарження та пропонує надати відповідні докази (наприклад, довідку суду щодо не направлення судового рішення або довідку про отримання рішення суду особисто), які б підтверджували зазначені у клопотанні підстави поновлення строку касаційного оскарження.

Відповідно до частини третьої статті 332 КАС України, касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. Крім того, протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків, вказати підстави для поновлення строку та надати відповідні докази.

Згідно з частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Отже, касаційна скарга подана після закінчення строку на касаційне оскарження і не відповідає вимогам статті 330 КАС України, а тому відповідно до частини другої статті 332 КАС України суд дійшов висновку про залишення її без руху зі встановленням особі, яка її подала, строку для усунення недоліків, а саме надання: 1) клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, де вказати інші підстави пропуску з наданням відповідних доказів їх поважності.

Керуючись статтями 169, 248, 328, 330, 332 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними підстави пропуску строку ОСОБА_1 на касаційне оскарження рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 грудня 2019 року і постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2020 року у справі №826/5807/16.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 грудня 2019 року і постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2020 року у справі №826/5807/16 за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства внутрішніх справ України, Управління патрульної служби Міністерства внутрішніх справ України у місті Києві про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії залишити без руху.

Надати особі, яка подала касаційну скаргу, строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................
Н.М.          Мартинюк,
О.О.          Шишов
М.М.          Яковенко,
Судді Верховного Суду