ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

18 серпня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 160/5044/19	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді  Олефіренко Н.А. (доповідач),
суддів:  Білак С.В., Шальєвої В.А.,       
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.02.2020 (суддя першої інстанції Єфанова О.В.) за заявою ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання судового рішення в адміністративній справі №160/5044/19 за позовом   ОСОБА_1  до  Головного Управління ПФУ в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області, в якому позивач просив: визнати бездіяльність ГУ ПФУ в Дніпропетровській області яка полягає у невиплаті пенсії ОСОБА_1 без обмеження максимальним розміром з 27.12.2018 року та з 01.05.2019 року протиправною; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію без обмеження розміру пенсії максимальним розміром з 27.12.2018 року та з 01.05.2019 року, здійснити виплату ОСОБА_1 суми недоплаченої частини основного розміру пенсії з 27.12.2018 року та з 01.05.2019 року однією сумою, з нарахуванням та виплатою компенсації втрати частини доходу розрахував її розмір за методикою відповідно до ст.3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строку їх виплати», подати протягом п`ятнадцяти днів з дати набрання постановою законної сили, звіт про виконання судового рішення, що передбачено ч.1 ст.382 КАС України.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.07.2019 року позов задоволено в повному обсязі.
03 лютого 2020 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання судового рішення в якій просить встановити спосіб виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.07.2019р. по справі № 160/5044/19 шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області негайно (без відстрочення) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії без обмеження розміру, пенсії максимальним розміром з 27.12.2018 р. та з 01.05.2019 р., виплатити ОСОБА_1 суми недоплаченої частини основного розміру пенсії з 27.12.2018 р. та з 01.05.2019 р. однією сумою, з нарахуванням та виплатою компенсації втрати частини доходу розрахував її розмір за методикою відповідно до ст.3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строку їх виплати», без використання при такій виплаті постанов Кабінету Міністрів України чи інших нормативно правових актів (постанова № 649 від 22.08.2018 року, № 103 від 21.02.2018 року тощо), які надають боржнику можливість для відстрочення чи розстрочення виплат.
В обґрунтування заяви зазначено, що мають місце обставини, що роблять неможливим виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №160/5044/19.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2020 року у задоволенні заяв відмовлено.
Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для встановлення або заміну способу та порядку виконання судового рішення.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити заяву про встановлення або зміну способу та порядку виконання судового рішення.
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на безпідставність висновків суду першої інстанції про відсутність підстав для встановлення або заміни способу та порядку виконання судового рішення. Стверджує, що судом першої інстанції, в порушення норм матеріального права, безпідставно визнано правомірним застосування норм Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 № 649.
Відповідач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу.
У відповідності до вимог статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.
Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла таких висновків.
Частинами 1 та 3 статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.
Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Як встановлено судом, позивач обґрунтовує необхідність встановлення способу і порядку виконання рішення суду тим, що пенсійний орган не виконує рішення суду в частині виплати перерахованого розміру пенсії, з посиланням на приписи Постанови Кабінету Міністрів України №649 від 22 серпня 2018 року.
Отже, доводи позивача про необхідність встановлення способу та порядку виконання рішення суду, фактично ґрунтуються на незгоді з позицією пенсійного органу щодо застосування при виконанні рішення суду положень Постанови Кабінету Міністрів України №649 від 22 серпня 2018 року, якою встановлено умови та порядок виплати сум перерахованих пенсій за рішеннями суду.
22.08.2018 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду» № 649, якою затверджено порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду. (далі Порядок № 649)
В силу частини першої   статті 49 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» №794-VII від 27.02.2014, акти Кабінету Міністрів України (постанови і розпорядження) є обов`язковими для виконання.
Відповідно до пункту 3 Порядку боржник (орган Пенсійного фонду, визначений судом боржником у виконанні судового рішення) веде облік рішень у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою відповідно до порядку, встановленого Пенсійним фондом України.
Положеннями пункту 10 Порядку № 649 виділення коштів для виплати здійснюється Пенсійним фондом України в межах наявних бюджетних призначень Пенсійному фонду України на цю мету шляхом перерахування коштів боржнику.
Як встановлено судом, на виконання Порядку № 649 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надані докази ведення обліку відповідного судового рішення у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою.
Аналізуючи положення   статті 378 КАС України   колегія суддів зазначає, що правовою підставою для прийняття судом рішення про      встановлення чи зміну способу або порядку його виконання є наявність обставини, які унеможливлюють або ускладнюють його виконання у спосіб чи порядок, які визначені у рішенні суду.
При цьому, під встановленням чи зміною способу і порядку виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання в раніше встановлений порядок і спосіб.
Отже, суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів може змінити спосіб і порядок виконання рішення суду. При цьому, під обґрунтованими підставами слід розуміти наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, тобто такими, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення суду у раніше встановлений судом спосіб та наявність таких обставин має бути підтверджена належними та допустимими доказами.
Разом з тим, здійснення судом встановлення чи зміни порядку або способу виконання рішення не повинно змінювати способу захисту порушеного права, обраного судом при вирішенні справи.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що рішення суду у даній справі, яким визнано протиправними дії відповідача щодо      зменшення розміру пенсії позивачу та зобов`язано здійснити перерахунок і відповідні виплати, звернуто до примусового виконання і частково виконано відповідачем, зокрема, щодо проведення перерахунку пенсії позивача за певний період.
В іншій частині, зокрема, щодо виплати нарахованих позивачу коштів, відповідачем рішення суду не виконано через відсутність відповідних бюджетних надходжень і відповідач не відмовляється від його виконання, а зазначає про черговість проведення виплат у порядку, визначеному Кабінету Міністрів України.
Однак, такі обставини не вказують на неможливість виконання судового рішення у цій справі саме через спосіб захисту, застосований судом при його ухваленні, та не надають достатніх правових підстав для застосування процесуального інституту встановлення чи зміни порядку і способу виконання судового рішення, регламентованого   статтею 378 КАС України.
Також колегія суддів зазначає, що невиконання відповідачем судового зобов`язання в частині вчасної та повної виплати суми пенсії через брак коштів на її виплату в розумінні приписів   статті 378 КАС України   не може бути вагомою причиною для зміни способу і порядку виконання судового рішення, оскільки ця виплата буде виконана при надходженні коштів із Державного бюджету України та не свідчить про неможливість виконання судового рішення у встановлений судом спосіб та порядок.
Даний висновок також узгоджується з правовою позицією, викладеною Верховним Судом України в постановах від 11 листопада 2014 року у справі №21-394а14 та від 25 листопада 2014 року у справі № 21-506а14, а також в постановах Верховного Суду від 30 липня 2019 року у справі № 281/1618/14-а.
Колегія суддів не вбачає підстав для відступу від правової позиції Верховного Суду України та Верховного Суду.
При цьому, надаючи оцінку доводам позивача у поданій заяві та апеляційній скарзі, з посиланням на висновки Верховного Суду по справі №826/3858/18, колегія суддів зазначає, що предметом розгляду даної справи були протиправність та нечинність пунктів 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» та змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», тоді як предметом розгляду даної заяви є встановлення або заміна способу та порядку виконання судового рішення у зв`язку з застосуванням органом ПФУ положень Порядку №649.
Отже, це різні спірні правовідносини з різним складом суб`єктів та предметом розгляду.
На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та надано їм належну юридичну оцінку, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали.
Керуючись статтями 241-245, 250,311, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.02.2020 (за заявою ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання судового рішення в адміністративній справі №160/5044/19 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.
Повний текст постанови складено 20.08.2020 року.

Головуючий - суддя                                                                      Н.А. Олефіренко 

                               суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      В.А. Шальєва