Ухвала
про залишення скарги без руху
20 липня 2020 року
м. Київ
справа № 236/851/20
провадження № 51- 3319 ск 20 
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                        ОСОБА_1 ,
суддів                                                ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Краснолиманського міського суду Донецької області від 05 березня 2020 року та ухвалу судді Донецького апеляційного суду від 11 червня 2020 року про повернення апеляційної скарги ОСОБА_4 на зазначену ухвалу місцевого суду,
встановив:
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 ставить питання про перегляд зазначених судових рішень в касаційному порядку у зв`язку з порушеннями процесуального закону, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, поновити йому строк на подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, зобов`язати Краснолиманський міський суд розглянути його клопотання про поновлення строку та відкрити провадження за нововиявленими обставинами, однак при цьому не зазначив належних обґрунтувань щодо незаконності  необґрунтованості  судових рішень.
Суд, перевіривши касаційну скаргу, дійшов висновку про необхідність залишення скарги без руху із наданням засудженому ОСОБА_4 строку для усунення недоліків на таких підставах.
У пунктах 4 і 5 ч.2 статті 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено:
– обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із вказівкою на те, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення;
– вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 436 КПК суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 
- залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу  – без задоволення;
- скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції;
-  скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження;
- змінити судове рішення.
Однак, як убачається зі змісту скарги, засуджений вищевказаних вимог закону не дотримався.
Так, ОСОБА_4 у скарзі просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, поновити йому строк на подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, зобов`язати Краснолиманський міський суд розглянути його клопотання про поновлення строку та відкрити провадження за нововиявленими обставинами, однак така вимога з урахуванням ст.436 КПК не є конкретною до суду касаційної інстанції в частині скасування оскаржуваних судових рішень та не узгоджується з повноваженнями Суду в частині поновлення строку і покладення зобов`язань на суд першої інстанції. При цьому, також ним не зазначена вимога щодо ухвали судді апеляційного суду, копія якої надана до скарги.
Засудженому необхідно уточнити свою вимогу в частині скасування оскаржуваних судових рішень.
Згідно з положеннями ст. 438 КПК підставами для скасування чи зміни судового рішення судом касаційної інстанції є:
- істотне порушення вимог кримінального процесуального закону;
- неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність;
- невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. 
При вирішенні питання про наявність визначених положеннями ст. 438 КПК підстав для скасування чи зміни судового рішення суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 КПК.
Враховуючи зміст касаційної скарги, засуджений ОСОБА_4 посилається на те, що суддя апеляційного суду ОСОБА_5 23 травня 2019 року розглядав його заяву про відновлення втрачених матеріалів кримінального провадження, участь якого відповідно до вимог КПК є неможливою в одному і тому ж провадженні, також вказує на те, що відповідно до довідки 08 травня 2020 року йому була вручена відповідь апеляційного суду, яка надійшла до Криворізької установи виконання покарань 07 травня 2020 року, що через відсутність у нього відповідної освіти ним була подана заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами разом з клопотанням про поновлення строку. 
Враховуючи наведені доводи скарги та посилання засудженого на положення статей 459, 460 КПК, ним у скарзі не наведено належних обґрунтувань на підтвердження того, в чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість оскаржуваних  ним судових рішень, з урахуванням положень статей  412-414, 438 КПК, та не зазначено, які саме норми процесуального закону були не дотримані  судами обох інстанцій, що вплинули чи могли вплинути на ухвалення законних і обґрунтованих рішень. 
Крім того, засудженим не наведено обґрунтувань про те, яким чином розгляд суддею апеляційного суду ОСОБА_5 23 травня 2019 року  його заяви у провадженні № 804/1210/19, перешкодив чи міг перешкодити ухвалити судом першої й апеляційної інстанцій законних і обґрунтованих рішень у даному провадженні (№ 236/851/20).
Відповідно до ч.5 ст. 427 КПК, до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються. Обов`язок долучення копій судових рішень, що оскаржуються, покладено кримінальним процесуальним законом саме на особу, яка подає касаційну скаргу.
Як вбачається із скарги, засуджений  ОСОБА_4 не надав до скарги копію ухвали Краснолиманського міського суду Донецької області від 05 березня 2020 року, тому без наявності копії зазначеної ухвали, перевірити його доводи у скарзі в повному обсязі не є можливим. 
Згідно з вимогами ч. 3 ст. 427 КПК, якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі, при цьому засуджений не вказав у скарзі про участь чи не бажання брати участь у касаційному розгляді кримінального провадження.
Наявність вказаних недоліків унеможливлює вирішення питання щодо наявності підстав відкриття касаційного провадження за скаргою засудженого ОСОБА_4 .
Згідно із ч. 1 ст. 429 КПК у разі подання касаційної скарги без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, вона залишається без руху та встановлюється строк для усунення допущених недоліків.
При повторному зверненні до суду засудженим  має бути підтверджено, що ним не пропущено цього строку.
Враховуючи положення ч. 7 ст. 115 КПК та керуючись ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Краснолиманського міського суду Донецької області від 05 березня 2020 року та ухвалу судді Донецького апеляційного суду від 11 червня 2020 року про повернення апеляційної скарги ОСОБА_4 на зазначену ухвалу місцевого суду, залишити без руху.
Встановити строк для усунення недоліків — п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали протягом установленого строку касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_6 каровець                                     ОСОБА_2                          ОСОБА_3