Справа № 369/652/20	 	 	 	              Головуючий у 1 інстанції Лисенко В.В.	
Провадження № 33/824/2172/2020	 	 	 	              Доповідач у 2 інстанції Семенцов Ю.В.	

 
                                        КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
            ___________________________________________________________________
 
                                                           П О С Т А Н О В А
                                                             іменем України
16 липня 2020 року                                                                                     Київ
Суддя Київського апеляційного суду Семенцов Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.02.2020 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого                               ст. 124 КпАП України, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі                         20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень, -
                                              В С Т А Н О В И В:
 
Згідно постанови, 26 грудня 2019 року близько 06 год. 50 хв. по вул. Чорновола, 51                  в м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Toyota Highlander» д.н.з. НОМЕР_1 , перед початком руху та зміною напрямку руху не переконалась в безпеці дорожнього руху, в результаті чого здійснила зіткнення з автомобілем «Daewoo» д.н.з. НОМЕР_2 , в результаті чого нанесла механічні пошкодження транспортним засобам. Водій ОСОБА_1 порушила вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від                 03.02.2020 року ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян,                             що становить  340 (триста сорок) гривень.
Не погоджуючись з даною постановою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу,                    в якій просить постанову суду скасувати та прийняти нову, якою закрити провадження                      у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Постанову суду вважає такою, що винесена з порушенням норм матеріального і процесуального права. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд не надав належної уваги тому, що під час оформлення протоколу їй не було роз`яснено її процесуальні права так як про це відсутня відмітка в протоколі, як і не зазначено відомостей про свідків, які підтвердили всі обставини ДТП та відомостей щодо вручення та отримання копії протоколу. Окрім того, вважає, що при складанні схеми ДТП вимог відповідної Інструкції  також дотримано не було, оскільки в ній не зазначено до якого протоколу вона має відношення, а також на зворотньому боці схеми не зазначено назви страхової організації, виду пригоди та типу транспортного засобу. У зв`язку з викладеним, вважає, що Протокол та Схема не відповідають вимогам та не можуть бути належним та допустимим доказом в розумінні ст. 251 КУпАП.
У своїй апеляційній скарзі апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження. В обґрунтування заяви зазначає, що суд в порушення її прав, належним чином не повідомив її про розгляд справи, оскільки жодних повісток на її адресу не надходило, про наявність вказаної постанови вона дізналася під час ознайомлення з матеріалами справи 06.05.2020 року та цього ж дня отримала постанову, оскільки копію судом надіслано не було.  Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк для апеляційного оскарження постанови місцевого суду.
Враховуючи доводи апелянта про причини пропуску строку на оскарження постанови, апеляційний суд визнає їх поважними, а тому клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду від 03.02.2020 року підлягає задоволенню
Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про час та місце розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи
Як вбачається із матеріалів справи, зазначена справа була розглянута у відсутності ОСОБА_1 , при цьому, матеріали справи не містять відомостей про належне її повідомлення Розглянувши справу за даних обставин, суддя місцевого суду, допустив порушення гарантованих ст. 268 КУпАП прав ОСОБА_1 
Однак, апеляційний суд вважає, що вказане порушення не може вплинути на законність оскаржуваної постанови місцевого суду.
Так, право ОСОБА_1 - особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, бути присутнім під час розгляду справи в суді, було поновлене апеляційним судом. Вказана особа належним чином викликана в судове засідання до апеляційного суду і мала особисто скористалась правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, однак в судове засідання не з`явилася та надала право представляти свої  інтереси адвокату Бігунець І.М.
Заслухавши пояснення адвоката Бігунець І.М. - захисника ОСОБА_1, яка підтримала апеляційну скаргу, думку ОСОБА_2 - іншого учасника ДТП, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Згідно вимог ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, рішення приймається на підставі доказів, оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Відповідно до роз`яснень, викладених у п.24 постанови Пленуму ВСУ   №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП.
Вищезазначені вимоги чинного законодавства при розгляді адміністративної справи щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП суддею місцевого суду були дотримані.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи                       і є обґрунтованим.
Такий висновок підтверджується сукупністю доказів, оцінених судом першої інстанції а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 26 грудня 2019 року серія ДПР18 № 224946, схемою дорожньо-транспортної пригоди, письмовими поясненнями ОСОБА_2 та   ОСОБА_1 .
При призначенні ОСОБА_1  адміністративного стягнення місцевий суд, дотримуючись вимог статті 33 КУпАП, врахував характер вчинення нею правопорушення, обставини його вчинення, особу винної, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують відповідальність, та наклав на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в межах, встановлених санкцією статті 124 КУпАП.
Вважаю, що накладене місцевим судом адміністративне стягнення на ОСОБА_1                 у виді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить                  340 грн., є достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових правопорушень.
Як вбачається з матеріалів справи, в протоколі про адміністративне правопорушення, складеного щодо ОСОБА_1 , зазначено: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; про роз`яснення прав і обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Протокол підписаний особою, яка його склала і особою, яка притягується до адміністративної відповідальності. С хема наслідків дорожньо-транспортної пригоди містить відомості, що дозволяють відновити розташування транспортних засобів під час дорожньо-транспортної пригоди, повне відображення місця та події адміністративного правопорушення.Зауважень щодо змісту складеного протоколу про адміністративне правопорушення та схеми наслідків дорожньо-транспортної пригоди від ОСОБА_1                       не надходило. Пояснення потерпілого ОСОБА_2 та   ОСОБА_1 - особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, додано на окремих аркушах. Отже, посилання апелянта в апеляційній скарзі, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, є надуманими.
Крім того, посилання апелянта на ту обставину, що в протоколі відсутня відмітка про вручення та отримання копії протоколу, не ґрунтується на нормах статті 256 КУпАП, оскільки відповідно норми вказаної статті у разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Однак як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1                         не відмовлялась від підпису та отримання копії протоколу, більш того, у відповідній графі у поясненнях зазначила «при зміні напрямку руху не побачила автомобіль», таким чином визнавши порушення нею правил дорожнього руху.
Посилання апелянта на те, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення їй не роз`яснювалися її права та обов`язки, оскільки про це відсутня відмітка в протоколі, суперечить змісту протоколу, який був добровільно нею підписаний,                        і в якому зазначено, зокрема, і про роз`яснення прав та обов`язків ОСОБА_1 .
Схема пригоди підписана водіями без будь-яких застережень та зауважень, а тому доводи апелянта про те, що схема пригоди не відповідає п. 4 VIII Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, є непереконливими.
Окрім того, посилання апелянта на ту обставину, що схема не відповідає вимогам закону, оскільки на її зворотному боці не зазначено страхової організації, яка видала поліс, вид пригоди, пункт порушення ПДР, а також тип транспортного засобу, не впливає на можливість встановлення фактичних обставин справи та не спричинило жодним чином порушення прав ОСОБА_1 .
Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки місцевого суду                         в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження по справі                               за відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях  ОСОБА_1 , апелянтом                     не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

 
Керуючись ст. 294 КУпАП, -
                                             П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.02.2020 року щодо ОСОБА_1 - без змін.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

                 Суддя 
Київського апеляційного суду                                                              Ю.В.Семенцов